TÄTTINGAR. 151 



Om vintern strötVa varfoglarna vida omkring, och man far 

 da ofta se dem äfven på slättbygden, der de nierändels sitta i 

 toppen af enstaka träd, pä höga gärdesgärdsstörar eller på 

 andra upphöjda föremål. Stundom besöka de trädgårdarna. 



Deras flygt sker, liksom hackspettarnes, i bågar, och då 

 de sitta utbreda de stjerten och föra den upp och ned. Här- 

 igenom, äfvensom genom sin färgteckning, få de, sedda på af- 

 stånd, en viss likhet med skatorna. 



Boet bygger varfogeln i träd och buskar. Det är sam- 

 mansatt af pinnar, tina qvistar, grässtrån, mossa o. s. v. samt 

 invändigt fodradt med ull och har. Aggen äro vanligen 5 — 7, 

 grönaktigt hvita samt tecknade med bruna Häckar och streck. 



2. Allmänna Törnskatan (Lanius Collurio Linn.). Han- 

 nen: ej Jiächiy; Imf mulet, liaU7'yggen och öfvergumpen 7-eiit hlå- 

 yräa; genom livar der a ögtft ett svart hand; ryggen rödbrun; 

 undre kroppsdelarna hvita, med. rödaktig anst7'i/kning ; de mel- 

 lersta stje7'tpennorna svarta, de öfriga från roten bredt hvita; 

 honan: fläckig; of van rödgrå med en fin mörk båglinie p^å 

 hvarje ri/ggfjäder; vid öronen, en brun fläck; undre kroppsde- 

 larna hvitaktiga, med mörka båglinier p>å bröstet och sidorna; 

 stje7'ten brungrå, yttersta pennan med smala, hvitaktiga kanter; 

 ungarna: lika lionan, men of van mera rödaktiga och med ännu 

 tydligare svartaktiga båglinier, äfven på liufvudet. — Längd 

 omkr. 7 tum. 



Namn: Töruskata; Brunryggad l^örnskata (NiLSS.). 



Hannen har hela öfre delen af hufvudet, halsryggen och 

 öfvergumpen rent askblåa. Ryggen och skuldrorna rödbruna. 

 Genom ögonen ett bredt, svart band. Halsen föröfrigt hvit. 

 De öfriga undre kroppsdelarna hvita, bröstet och magens sidor 

 med en svag, rosenröd anstrykning. Vingarna svartbruna, täck- 

 fjädrarnas och armpennornas kanter rödbruna. Stjertens 2 

 eller 4 mellersta pennor svarta; de öfriga från roten bredt 

 hvita med svarta spolar, mot spetsen svarta med hvit, smal 

 ändkant. Fötterna mörkt blyfärgade. Näbben blåsvart. 



Honan har hufvudet, halsryggen och öfvergumpen askgra- 

 aktiga, med en mer eller mindre tydlig skuggning af brunt på 



