TÄTTINGAR. 165 



6, till färgen blägröna. I deras rufning, ätVensom i ungarnas 

 uppfödande, deltaga båda könen med lika omsorg. 



Gjii'd8iiiyg-8lägtet (Troglodytes Vieil.). 



Näbben långdragen, från mnnviken räknadt, föga kortare 

 än tarsen, föröfrigt fin, hoptryckt och något litet nedåt böjd 

 efter hela sin längd; inskärningen bakom spetsen ingen eller 

 högst otydlig; näsborrarna bara, med smal öppning, ofvan 

 täckta af en hvälfd hinna; vid mun vikarna inga borsthår. 

 Vingarna korta, afrundade och kupiga; l:sta handpennan nä- 

 stan hälften så lång som den 3:dje, således jemförelsevis längre 

 än hos flertalet af de föregående foglarna; 3:dje — 5:te nästan 

 lika långa. Stjerten kort, i spetsen afrundad, bestående af 

 mjuka pennor; bäres vanligen upprätt. Fötterna temligen 

 starka och undersätsiga; farsernas framsida med flera tvär- 

 inskärningar. Kroppsfärgen ofvan rödbrun, med mörka tvär- 

 linier. — Könen nästan lika. 



I Amerika finnas många arter, hörande till detta slägte; 

 men i gamla kontinenten representeras det knappast af mer 

 lin en enda art, nemligen af den hos oss allmänt förekommande 

 gärdsmygen eller tummeliten, som dock har en mycket vid- 

 sträckt geografisk utbredning. 



Gärdsmygarna uppehålla sig pä dolda ställen, såsom i ris- 

 högar, busksnår, hål uti gamla träd och stubbar, bland vind- 

 fällen, gärdsel o. s. v. De bygga konstiga bon och sjunga 

 omvexlande både vinter och sommar. 



1. Gärdsmygen eller Tummeliten (Troglodytes europceus 

 Leach.). Ofvan rödbnut med mörka, me?' eller •mindre tydliga 

 tvärvågor på ryggen, kroppssidorna, vinga7'na och stje7'ten; 

 undre kroppsdelarna blekare; de yttre handpennorna i utfanet 

 med en rad af hvitaktiga jiäckar. — Längd omkring 4 tum. 



Namn: Skän. Baskahung; NoiTt Thomas i gärdet. 



Gärdsmygen är, näst kungsfogeln, den minsta af våra 

 foglar. Hufvudet liknar till formen kärrsångarnes, i det att 

 pannan är något platt och småningom utlöper i näbben. De 



