174 TÄTTINGAR. 



Derigenom att skogsmesarna äro i hög grad lifiiga foglar, 

 hvilka från den tidiga morgonen till sent pä aftonen är i en 

 beständig verksamhet, så „blifva de också i behof af vida mera 

 föda, än sådana foglar, som föra ett makligare lefnadssätt. 

 De förtära äfven dagligen en så stor mängd insektägg, larver 

 och puppor, att, om man kunde vara i stånd att göra en be- 

 räkning deraf, det säkerligen skulle väcka den största förvå- 

 ning. Med full säkerhet kan man emellertid antaga, att hvarje 

 mes årligen tillintetgör åtminstone 2 — 300,000 insekter, deras 

 ägg och larver. 



Skogsmesarna äro mycket fruktsamma foglar. Om våren 

 fördela de sig parvis i skogarna, parkei-na och trädgårdarna, 

 der de helst uppsöka ihåliga träd, hvaruti de tillreda ett nä- 

 ste och framföda sina ungar, som till antalet vanligen äro 

 7—12. 



Den som vill skydda dessa nyttiga småfoglar och skaffa 

 dem till sig i trädgårdarna, behöfver blott här och hvar i 

 i träden upphänga några så kallade fogelhålkar. Dessa bestå 

 antingen af -några hopslagna brädlappar, eller af en urborrad 

 träkloss, t. ex. af asp, som med en brädlapp tilltäppes i båda 

 ändar och förses med ett litet ingångshål på midten. Genom 

 'anbringandet af dylika hålkar i träden kan man föröfrigt icke 

 endast få skogsmesar att bebo trädgårdarna, utan dessa hålkar 

 inkräktas äfven af åtskilliga andra små insektsätande foglar, 

 såsom rödstjertar, fiugsnappare, trädkrypare, nötväckor, sta- 

 rar *) med flera. 



Med en ringa uppoffring kan sålunda hvarje trädgårds- 

 odlare icke endast — om han har sinne för naturen — få det 

 nöjet att se en mängd lifiiga och särdeles täcka småfoglar i 

 sin omedelbara närhet, utan äfven fa njuta den fagnaden, att 

 finna sina fruktträd och bärbuskar, under vanliga förhållanden, 

 i det närmaste befriade frän snart sagdt allt slags ohyra. — Men 

 hur ofta är det väl hos oss, som man anser mödan värdt att tänka 



*) För stararna torde man dock böra anbringa särskilda halkar med något 

 större ingångshål. Eljest bör man alltid för smäfoglarna göra ingängsliälet 



, sä litet som det möjligen kau vara, emedan de icke gerna bygga i träd- 

 hälor, dit större foglar kunna intränga och oroa dem. 



