204 TÄTTINGAR. 



skiljas från de följande. Om sommaren hafva de äldre han- 

 narna på strupen och hufvudets sidor en blekt rödgrå an- 

 strykning. 



Denna piplärka har, såsom äfven namnet antyder, sitt till- 

 häll på nakna stränder, skär och klippor och är ingenstädes 

 sällsynt vid våra hafskuster. Vid vestra kusten går hon långt 

 mot norden, ända upp till Finmarken, och är t. o, ra. allmän 

 vid Nordkap. Vid Östersjöns kala, steniga stränder och skär 

 finnes hon äfven mångenstädes, och hon har äfven visat sig på 

 dylika ställen vid Wenern. Utom Skandinavien förekommer 

 hon vid kusterna af Finland, England, Färöarna o. s. v. 



Skärpiplärkan är till skaplynnet skygg och liflig. Liksom 

 sina öfriga samslägtingar låter hon ofta höra ett fint hvisslande 

 läte: ist, ist, då hon flyger frän en klippa till en annan, och 

 hon är nästan den enda sångfogel *), som ständigt bebor så- 

 dana ödsliga lokaler. Under fortplantningstiden får man ofta 

 se hannen höja sig sjungande i luften och åter med sväfvande 

 vingar sänka sig sakta ned till klippan. Om vintern flyttade 

 flesta bort, men många stanna dock qvar, åtminstone i den 

 vestra skärgärden. De, som flytta, begifva sig sannolikt icke 

 långt mot söder, utan tillbringa, såsom det synes, den kalla 

 årstiden vid Nordsjöns kuster. 



Sitt bo bygger skärpiplärkan på de klippor der hon vistas. 

 Det är sammansatt af torrt gräs eller af hafstång (Fucus). 

 Aggen äro vanligen 5, till färgen gråa och brunspräckliga. 



Såsom nämndt är, anses denna piplärka i vissa skärgärds- 

 trakter såsom en nyttig fogel. Anledningen härtill är den, att 

 hon med begärlighet lärer uppäta grundmcbior, små krustaceer 

 som skada fiskgarnen. 



2. Ängpiplärkan (Anthus pratensis Bechst.), O/van oliv- 

 grå och svartjiäckig ; inundei' hvitaktig med mer eller mindre 

 rostgul anstrykning, på bröstet tecknad med små begränsade 

 svarta Jläckar; strupen livit eller svagt gidhvit, på hvardera si- 

 dan begränsad af en svart fläcklinie; yttersta stjevtpennan utåt 



*) Jemför livad vi länsre fram vtfi"at angående sädesärlaus vistelseort. 



