206 TÄTTINGAR. 



vande vingar höjer sig några alnar i luften öfver en tufva^ 

 sten eller mindre buske. 



Hon har vanligen sitt bo bland gräset pä någon tufva 

 eller under någon buske, och äggen äro 5 å 6, gråaktiga och 

 fint brunspräckliga. 



3. Rödhalsade Piplärkan (Anthus cervinus Pall.) Ofvan 

 brungrå med sva7'ta jiäckar, utan olivfärgad anstrykning ; inun- 

 der på hakan, strupen och halssidorna starkt rostgid, o fläckad; 

 bröstet och kroppssidorna blekt rostgula och beströdda med 

 svarta Jiäckar; strecket öfver ögonen rostgult; örontrakten små- 

 fläckig; yttersta stjertpennan utåt till hälften snedt hvitaktig; 

 näbben straxt framom näsborrarna' icke tjockare än tar sen; 

 fötterna blekbruna, baktåns klo vanligen längre än tån och 

 föga krökt. — Längd omkring Qk tum. 



Denna piplärka står den föregående så nära, att man ännu 

 icke är fullt ense om, huruvida hon blott utgör en genom lo- 

 kala förhållanden eller klimatiska inflytelser uppkommen form 

 af densamma, eller en egen, sjelfständig art. Prof. Nilsson 

 m. fl. andra utmärkta Ornithologer anse dock att den bör upp- 

 ställas såsom en skild art, och vi hafva således stora skäl att 

 sluta oss till denna åsigt. Genom de härofvan angifna känne- 

 tecknen torde de båda arterna i allmänhet lätt nog kunna 

 skiljas. I vinterdrägten saknar denna alltid den grönaktiga 

 anstrykning, som vid samma tid utmärker den föregående. Hos 

 hannen är den rödgråa eller rödgula färgen pä ögonbrynen och 

 strupen starkare än hos honan, som har den ganska blek. 



Hos oss är denna piplärka, såvidt man hitintills' har sig 

 bekant, ganska sällsynt, och under häcktiden är hon endast 

 funnen i den högre norden, såsom i Ost-Finmarken, Lappland 

 o. s. v. I Ryssland och norra Asien lärer hon deremot i åt- 

 skilliga trakter vara ganska allmän. Under höstflyttningarna, 

 i September, har hon några gånger blifvit fångad och skjuten 

 vid Stockholm af Conservator Meves. Hon hade derstädes 

 sitt tillhåll bland lägre växter, i potatisland o. s. v. och var 

 ganska skygg. Ett par, som höllos i bur under sommaren, 

 sjöngo flitigt och hade en lockton, liknande trädpiplärkans,. 



