22G ^ TÄTTINGAK. 



hjordarna, som lemna dem alldeles ostiirda och genia se dem 

 ibland sig, pätagligen emedan de ifrigt eftersöka och förtära 

 en mängd bromsar och andra besvärliga insekter. Ofta får 

 man till och med se dem på djurens ryggar, ifrigt sysselsatta 

 iried att bortplocka en mängd stickande och sugande flugor, 

 som under de varma sommardagarna förorsaka boskapen mycken 

 smärta. Stararna utöfva således äfven här en verksamhet, som 

 gör dem förtjenta af skydd frän landtmannens sida. 



Stararna hafva en snabb och uthållande flygt, hvarigenom 

 de icke äro bundna att, liksom andra insektsätande foglar, i 

 närheten af sitt egentliga stamhåll eller i grannskapet af sina 

 bon hemta sin föda, utan kunna deremot uppsöka denna långt 

 derifrån. Derigenom lida de aldrig brist pa födoämnen, emedan 

 de alltid kunna uppsöka dem, der de finnas ymnigast, och deri- 

 genom behöfva de heller icke kifvas eller lefva i strid hvarken 

 sinsemellan eller med andra foglar. I de trädgårdar, der man 

 utsätter hålkar för stararna, kan man af denna anledning äf- 

 ven utan fiira utsätta dylika för de redan omnämnda insekts- 

 ätande småfoglarna, hvilket alltid blifver en stor fördel. Den 

 berömde naturforskaren Lenz, som noggrannt studerat stararna 

 i närheten af sin bostad, påstår, att för en enda starfamilj dag- 

 ligen skall åtgå omkring 3(i4 smådjur — sniglar eller insektslarver 

 — och vi hafva skäl att anse det denna summa icke är för 

 högt tilltagen. Har man så 50 å 100 fogelhålkar i sin träd- 

 gård, så kan man lätt tänka sig hvilken massa af små skade- 

 djur derstädes skola tillintetgöras, och hvilket kraftigt mot- 

 värn man satt för insekthärjningen. 



Men då vi nu något omständligare sökt att visa de för- 

 delar, som skyddandet af stararna har till följd, torde vi äf- 

 ven böra omnämna de dervid förknippade olägenheterna. Först 

 och främst är det påtagligt, att en så stor samling af foglar 

 alltid skall medföra en viss osnygghet, och för det andra torde 

 mången vara mindre trakterad af det larm, som stararna för- 

 orsaka genom sitt ständiga qvitter och sina mer eller mindre 

 disharmoniska sånger; men såväl det ena som det andra anse 

 vi ^till större^ delen kunna afhjelpas derigenom, att man pla- 

 cerar trähålkarna på något passande, mera afskildt ställe och 



