TÄTTINGAU. 241 



catactes guttatus NiLS. Corvus caryocatactes LiNN. Wright 

 Finl. Fogl. 



Namn: Nötknäcka; Öland, norra Ostergöthl. och Nerike: 

 Nötskrika *). 



Fjäderklädnadens grundfärg mörkbrun, med mer eller min- 

 dre grå anstrykning; på strupen och örontrakten hvita längd- 

 streck, men föröfrigt är hvarje fjäder på nära nog hela krop- 

 pen i spetsen försedd med en hvit, aflång fläck. Hufvudet 

 ofvan och nacken mörkbruna, ofläckade. Vingarna och stjerten 

 brunsvarta, de förra med en svag, blåaktig skiftning och med 

 de flesta pennorna i spetsen hvitkantade, den sednares pennor, 

 med undantag af de 2 mellersta, som stundom äro enfärgade, 

 i spetsen alltid hvita. Näbben och fötterna svarta. Iris 

 mörkbrun. 



Antn. Vi hafva förut (sid. 218) anmärkt, att nötkräkans näbb 

 afnötes så starkt, att den hos äldre foglar oftast är betydligt kor- 

 tare än bos yngre. Detta var för den tyska ornithologen Brehm 

 (den äldre) en fullt tillräcklig anledning att bilda 2:ne skilda ar- 

 ter, af hvilka han kallade den ena, eller den längnäbbade, N. 

 macrorhyndios och den andra, eller den kortnäbbade, N. hrachyr- 

 hynchos. Detta ogillades emellertid, som man lätt kan förstå, af 

 Nilsson, Sunde vall m. fl. andra forskare, hvilka varit i tillfälle 

 att granska ett större antal exemplar af dessa foglar. 



Oaktadt nötkråkan har en ganska vidsträckt utbredning, 

 tyckes hon likväl i allmänhet vara temligen sällsynt. Dock är 

 det ganska troligt, af skäl, som vi snart skola anföra, att hon 

 finnes på många flera ställen än man hitintills observerat henne. 

 Hos oss synes hon företrädesvis bebo de mellersta provinsernas 

 skogstrakter. I Finland tillhör hon, enligt M. v. Wright, 

 den sydvestra delen af landet, hvarest hasseln växer, och i 

 Norrige förekommer hon på många ställen. I det öfriga Euro- 

 pas bergtrakter har hon äfven mångenstädes sitt tillhåll, likaså 

 i Siberien. 



Nötkråkan bebor, såsom redan blifvit anfördt, skogarna, 

 och utväljer helst sådana, som äro täta och bergiga, på det 



*) I samma trakter kallas deremot den vanliga nötskrikan merändels för 

 lortskrika. 



Zool. II. Foglar. 16 



