274 TÄTTINGAR. 



dessa fjädrar i behåll. Härigenom blifva de yngre och äldre 

 foglarna temligen .olika, och det är tillfölje häraf som man i 

 de förra trott sig se individer af svarta kråkan. 



Men, såsom vi förut anmärkt, är i allmänhet taget ocli 

 efter vårt betraktelsesätt, ingen fogel uteslutande nyttig. Af 

 denna anledning har icke heller råkan kunnat undgå att blifva 

 beskylld för åtskilliga olofliga tillgrepp. Hon är, liksom alla 

 hennes samslägtingar, i viss mån allätare och försmår derföre 

 icke, att, jemte djuriska ämnen, äfven tillgripa hvarjehanda 

 näringsmedel ur växtriket; men säkert är dock, att dessa sed- 

 nare i flertalet fall af henne lemnas å sido, åtminstone så länge 

 ännu ingen brist uppstått på de förra. Mest har man velat 

 tillvita henne att hon skulle bortplocka den utsådda och 

 nedmyllade säden pä åkrarna, äfvensom den späda grodden. 

 Men om detta än någon gång är förhållandet, hvilket vi inga- 

 lunda vilja förneka, så tro vi dock fullt och fast, att man of- 

 tare kommit att misstänka henne för sådana tillgrepp än hon 

 verkligen förtjenar det, och detta torde i allmänhet bero derpå, 

 att man icke känt till hennes rätta lefnadsvanor och derföre 

 icke kunnat förklara den egentliga orsaken, hvarföre hon ofta 

 i så stor mängd slår ned på åkrarna. Ofver några felslagna 

 skördar i de trakter, der råkan har sitt stamhåll, har man, 

 såvidt vi veta, aldrig klagat, utan derstädes snarare haft an- 

 ledning att glädja sig åt en god växtlighet och vacker gröda. 

 Vore råkan ett sådant skadedjur, som nyss nämndes, skulle, 

 i anseende till det stora antal, i hvilket hon förekommer, detta 

 sednare svårligen kunna inträffa. Dessutom skulle man äfven 

 i sådant fall med säkerhet kunna antaga, att hon redan hade 

 bosatt sig på de bördiga Ostgötha- och Uplandsslätterna; men 

 detta är, såsom vi nämndt, icke förhållandet. På dessa sist- 

 nämnda ställen förekommer heller icke mullvaden, hvilket är 

 ganska anmärkningsvärdt, emedan vi derutaf redan på förhand 

 anse oss kunna sluta till att en för dessa båda djurarter pas- 

 sande och eftersökt föda icke måtte finnas i dessa delar af 

 landet. Skulle denna föda möjligen, såsom vi hafva stora an- 

 ledningar att förmoda, utgöras af ollonborrens larver, så eger 

 detta antagande också sin fulla riktighet; ty den s. k. vanliga 



