TÄTTINGAR. 277 



de sig åter tillbaka till sina boplatser, för att derstädes till- 

 bringa natten. Mången gång slå de sig äfven under dessa ströf- 

 tåg tillsammans med andra kråkfoglar. 



Kajan är en ganska slug och försigtig fogel, som noga vet 

 att sätta sig i säkerhet, då hon finner sig vara utsatt för fara. 

 Vid landtkyrkorna vänjer hon sig dock snart att se menniskor, 

 och, emedan hon derstädes sällan förföljes med skjutgevär, är 

 hon mindre rädd än annorstädes. Hennes flygt är ganska snabb 

 och hon rör sig i allmänhet med mera liflighet än de före- 

 gående. Hon låter ofta höra ett nästan jamande läte, som kan 

 uttryckas med: klak, kiak, och då hon sitter stilla eller flyger 

 upprepar hon äfven ofta ett kortare jack, jack, jack. 



Såsom vi redan antydt, är kajan dels tillfölje af sin van- 

 liga vistelseort vid kyrkor och andra större byggnader, dels i 

 anledning deraf, att hennes kött i allmänhet icke anses ätbart, 

 icke utsatt för någon särdeles förföljelse från menniskans sida. 

 Det gläder oss att så är, emedan kajan påtagligen är en öfver- 

 vägande nyttig fogel, som såväl på fälten som i trädgårdarna 

 bortplockar en mängd för träden, sädesslagen och de öfriga 

 odlade växterna ganska skadliga smådjur. Landtmannen bör 

 således alltid vara mån om att skydda henne. Hon är visser- 

 ligen liksom råkan en allätare, som emellanåt, der hon i mängd 

 förekommer, gör oss åtskilligt smått förtret; men man bör dock 

 hafva öfverseende dermed, emedan hon alltid, ja ofta i rikt 

 mått, ersätter sina små förbrytelser. Afven hon är en ifrig 

 förföljare af ollonborrarna, men icke af deras larver, såsom rå- 

 korna och mullvaden, utan af de fullt utbildade djuren eller 

 skalbaggarna, som om aftnarna och nätterna under sin fort- 

 plantningstid flyga omkring i träden och afäta bladen. Om 

 dagarna sitta dessa insekter helt stilla och orörliga på bladen 

 och qvistai-na, och det är då som de uppsökas af kajorna. 

 Ofta får man se en mängd kajor uppe i träden ifrigt syssel- 

 satta med denna fångst, under det att andra hålla sig på 

 marken för att uppfånga de ollonborrar, som genom kamra- 

 ternas flaxande och häftiga rörelser skakas ned från qvistarne. 



Redan tidigt om våren begynna kajorna att fördela sig 

 parvis, och de bada makarna visa hvarandra mycken tillgif- 



