304 TÄTTINGAR. 



Det bygges i en grenklyka eller på en gren invid stammen af 

 något med lafvar och mossa beväxt träd, vanligen 10 — 20 fot 

 från marken. Det är till formen skål- eller halfklotlikt, starkt 

 hopfogadt af grässträn, fina rötter m. m., inuti beklädt med 

 fjäder, hår och ull samt utanpå beprydt med lafvar och mosssa. 

 Tillfölje af denna yttre beklädnad är det på afstånd mången gång 

 svart att upptäcka, emedan det nära liknar den mossiga gren 

 på hvilken det hvilar. Bofinken lägger tvenne kullar årligen: 

 den ena i slutet af Maj och den andra vid midsommartiden. 

 I den första framkläckas vanligen 5 a 6 ungar, i den andra 

 merändels 3 å 4. Aggen äro blekt gråblåa med mörkbruna 

 streck och punkter. — Hannen visar honan mycken tillgifvenhet, 

 sjunger vid boet och söker derstädes att genom en mängd kon- 

 stiga åtbörder göra sig behaglig för henne. Bada könen ligga 

 omvexlande på äggen, som utkläckas efter omkring 13 å 14 

 dygns rufning. Ungarna uppfödas uteslutande med insekter. 



Om sommaren utgöres bofinkens föda till hufvudsaklig del, 

 eller nära nog uteslutande, af insekter och larver; om hösten 

 och sedan hela vintern och våren deremot af hvarjehanda slags 

 frön och korn, som han mest plockar på marken. På nysådda 

 kulturplatser i skogarna, äfvensom i plantskolor, infinna sig 

 dessa foglar ofta i mängd och kunna då förorsaka mycken 

 skada. Man bör således på allt sätt söka att afhalla dem 

 därifrån, emedan de eljest icke blott upplocka sådana frön, 

 som ligga på ytan, utan äfven uppkrafsa och förtära de ned- 

 myllade. Likaså göra de ofta betydlig skada på hvarjehanda 

 frön i trädgårdarna. Man bör således äfven derstädes hafva 

 ett vaksamt öga på dessa foglar. Men öfverallt der man i 

 nämnde hänseenden ingenting har att befara, gör man deremot 

 klokt uti att skydda dem, emedan de tillika bortplocka en 

 mängd ogräsfrön, som man på annat sätt svårligen skulle kunna 

 undanskaffa. Man bör således aldrig i otid förfölja dem. 



Bofinkens kött är välsmakande, ehuru något beskt. I Tysk- 

 land' fångas han om hösten i stor mängd för att användas 

 till stek. 



