308 TÄTTINGAR. 



3:dje Gruppen. Ilusliiikar eller Gråspiiikar (Pyrgita). 



Näbben temligen grof, af en kullrigt konisk form; 

 öfverkäken i spetsen svagt nedböjd, något trubbig, 

 med på hvardera sidan en helt liten inskärning; 

 munvikarna med tydliga borstliår. Stjerten utan 

 hvitt. 



De hithörande finkarna äro, i motsats till de föregående, 

 stannfoglar hos oss. De hafva sitt ständiga tillhåll i odlade 

 trakter, i lundar, trädgårdar och vid boningshusen. Sina utan 

 någon konstfärdighet hopfogade bon hafva de under hustak, i 

 trädhålor och dylikt. De lifnära sig af frön och insekter. 



4. Husfinken (Fringilla domestica Linn). Underkäken hel- 

 hräddad; tinningarna ljusgråa, enfärgade; vingarna med ett 

 hvitaktigt tvärhand; stjerten svagt urnupen i S2:>etsen; hos han- 

 nen är strupen svart, hufvudet of van grått, med ett rödbrunt 

 bredt band bakom ögonen nedåt nacken; hos honan är strupen 

 blek, hufvudet brungrått, med ett gulgrått band öfver hvardera 

 ögat. — Längd något öfver 6 tum. 



Namn: Gråsparf, Gråspink; Ostergöthl. Täcklmg; Norr. Hus- 

 sparf, Huskald. 



Hannen i sommardrägt. Hufvudet grått; mellan näbben 

 och ögat ett svart band; vidare en svart fläck, sträckande sig från 

 hakviken nedåt främhalsen, hvarest de svarta fjädrarna få allt 

 tydligare gråa kanter; från hvardera ögat utlöper ett bredt 

 kastaniebrunt band, som vidgar sig ät båda sidor bakom nac- 

 ken; bakom hvardera ögat en liten hvit fläck. Bröstet, sidorna 

 af kroppen samt bakryggen smutsgråa. Magen längs midten 

 gråhvit. Ryggen och vingarna svart- och brunspräckliwa, d. v. 

 s. hvarje fjäder är svart med bruna kanter. Den andra raden 

 af vingtäckfjädrarna med breda hvita spetskanter; de derpå 

 följande små täckfjädrarna rent kastaniebruna; de undre eller 

 armhålfjädrarna hvita. Stjertens pennor svartaktiga med smala 

 ljusa kanter. Näbben svart. Iris mörkbrun. Fötterna gra- 

 aktist srulbruna. 



