332 TÄTTINGAR. 



11. Stiglitsan (Fringilla Carduelis Linn.). Vingarna lyied 

 ett liöggult trärband; de 2 yttersta stjertpemnorna på hvardera 

 sidan med en stor hvit Jiäck i infanet. — Längd omkring 

 5^ tam. 



Namn: iSteyUtsa; Ostergötlil. Steglisa; Norr. Sttlits. 



Hannen. Emellan hvardera ögat och näbben ett svart 

 band, ofvan- och nedanför hvilket hela ansigtsdelen af hufvu- 

 det är klart karmosinröd; omkring näbbroten ett smalt band, 

 bildadt af små svarta fjädrar; frän midten af hjessan nedlöper 

 bakåt nacken och halssidorna ett band af rent svart färg; föröf- 

 rigt äro hufvudets sidor rent hvita. Bakhalsen nedanför det 

 svarta bandet ljusgrå. Ryggen och skuldrorna gulbruna; bak- 

 ryggen och öfvergumpen hvita. Undre kroppsdelarna hvita, med 

 en svag gulbrun eller rostbrun anstrykning pa frambröstets och 

 underlifvets sidor. Vingarna svarta; pennorna med hvita spets- 

 fläckar; de stora armtäckfjädrarna i spetsen, arm- och hand- 

 pennorna vid roten (de sednare till öfver halfva sin längd) 

 klart gula; härigenom uppkommer från skuldran och snedt 

 öfver den hoplagda vingen ett bredt gult band. Stjertpennorna 

 svarta; de 2 yttre pa hvardera sidan med en stor hvit fläck 

 uti infanet bakom spetsen; de öfriga med en hvit spetsfläck. 

 Näbben hvitaktig med mörk spets. Iris mörkbrun. Fötterna 

 gulbruna. 



Honan är ganska lik hannen, men har mindre lifliga fär- 

 ger. Det väsendtligaste skiljetecken emellan de båda könen 

 är, att det röda på ansigtet hos hannen sträcker sig till ögats 

 bakkant, hos honan blott till ögats midt. 



Ungarna hafva i nästd,rägten intet rödt pa hufvudet; de 

 öfre kroppsdelarna äro ljusbruna med mörkare fläckar; de un- 

 dre hvitaktiga med runda, svartaktiga fläckar; bröstet med 

 gulbrunaktig anstrykning. 



Stiglitsan, som är en ibland de vackraste flnkar, bebor de 

 flesta europeiska länder samt förekommer äfven i Siberien och 

 uiindre Asien; men hon finnes dock icke öfverallt lika allmänt. 

 Inom Sverige har hon sitt egentliga stamhåll i de södra och 

 mellersta provinserna. Längre mot norden blifver hon mer 



