348 TÄTTINGAR. 



och vingtäckarna spräckliga af svart och rostbrunt. Hela un- 

 derlifvet hvitt med rostgul anstrykning; halssidorna ned mot 

 bröstet svartfiäckiga; kroppssidorna tecknade med svarta längd- 

 fläckar. Vingpennorna i allmänhet svartbruna, Ijuskantade. 

 Stjertpennorna mörkbruna; de 2 mellersta kantade med grått; 

 de 2 yttersta med en hvit fläck. Näbben gul med svart spets. 

 Fötterna svartaktiga. Iris brun. 



Honan i sonwiardrägt. Hufvudet ofvan svartaktigt med 

 rostgula fjäderkanter; ett gulgrått band löper från näbbroten 

 öfver ögonen nedåt nacken och omsluter den rostbruna öron- 

 fläcken. Halsryggen brungul med svartaktiga småfläckar. Stru- 

 pen ljus, liksom framhalsen tecknad med några svarta fläckar. 

 Hela underlifvet ljust gulgråaktigt; bröstet och kroppssidorna 

 med svartaktiga längdfläckar. Föröfrigt temligen lik hannen. 



Vinterdräkten är oren och fläckig tillfölje af de gulgråa 

 fjäderkanterna. Dessa försvinna vid brämfällningen om våren, 

 då den rena sommardrägten allt mer och mer framträder. 



Lappsparfven tillbringar sommaren och fortplantar sig en- 

 dast i den högre nordens fjellbygder, inom videts region. Hos 

 oss tinnes han under nämnde årstid mångenstädes i det egent- 

 liga Lappland, uppehållande sig på de högre, sumpiga, med 

 gräs och videbuskar bevuxna tjellmyrorna; men ännu högre 

 upp på snötjellen, der följande art är bosatt, trifves han icke 

 och har heller icke någonsin blifvit anträff'ad nedåt landet, an- 

 nat än tillfälligtvis under flyttningarna. Utom Skandinavien 

 är han utbredd i hela norra Asien och Nordamerika samt före- 

 kommer dessutom på Grönland, men icke på Spetsbergen såsom 

 snösparfven. 



Till sina nordliga häckplatser anländer han vanligen i Maj 

 och begifver sig åter bort temligen tidigt om hösten till mel- 

 lersta och södra Europa, hvarest åtminstone en stor del till- 

 bringar vintern. Hos oss ser man honom under flyttningstiderna 

 endast högst sällan, enstaka och tillfälligtvis, i de södra pro- 

 vinserna, hvilket är ganska anmärkningsvärdt, då han i Finland, 

 enligt M. v. Wright, både om våren och hösten visar sig i 

 stora flockar. Prof. Nilsson anser på grund derutaf, att dessa 



