364 TÄTTINGAR. 



grågula. Den öfriga delen af ryggen, skuldrorna och vingarna 

 svarta med hvita eller gulaktigt hvita tvärband. Af vingarnas 

 hvita tvärband står blott ett enda öfver handpennorna, men 4 

 öfver armpennorna. Ofvergumpen hvit, äfvenså magen, men 

 denne sednare är tecknad med mörka längdstreck. Stjerten 

 svart med ett bredt, hvitt, bägböjdt tvärband. Näbben till 

 större delen svartaktig. Fötterna gråa. Iris brun. 



Honan är något mindre än hannen, samt har något mat- 

 tare färger och kortare fjäderkam. 



Ungaima likna de gamla, men hafva orenare färger och 

 kortare, mera rak näbb. 



Härfogeln, som genom sin konstiga hufvudprydnad ech 

 brokiga färgdrägt samt genom sitt egendomliga läte ådragit sig 

 så mycken uppmärksamhet, tinnes i de flesta europeiska länder 

 och har äfven en ganska vidsträckt utbredning i Asien och 

 norra Afrika. Hos oss är han ingenstädes allmän, men före- 

 kommer dock på åtskilliga ställen, synnerligen i de södra och 

 mellersta delarna af landet. I flera trakter af Skåne häckar 

 han årligen; pä Oland har författaren sett honom vid Isgärde 

 söder om Borgholm, och, enligt Jägm. Hj. Segerdahl, skall 

 han finnas äfven i de norra delarna af ön; på Gottland lärer 

 han vara sällsynt; i Södermanland har han blifvit anträffad på 

 Mörkö, i trakten af Trosa och vid Åker*); vid Stockholm, 

 Upsala och Westerås har han äfven blifvit sedd och skjuten. 

 Längre norrut hafva dessutom enstaka individer blifvit an- 

 märkta, t. o. m. i Ostfinmarken; men man torde dock kunna 

 anse, att denna fogels nordliga gräns föga öfverstiger den 60:de 

 nordl. breddgraden. Samma utbredning synes han äfven hafva 

 i Norrige. I Finland är han ytterst sällsynt, om han ens före- 

 kommer derstädes. 



Hos oss finnes denna sällsamma fogel endast om somma- 

 ren. Den kalla årstiden tillbringar han i södra Europa eller 

 i norra Afrika. I September lemnar han oss och i början af 

 Maj, stundom äfven tidigare, ser man honom åter vid sina 

 gamla häckplatser. Man har dock anmärkt, att han emellanåt 



*) Här fann författaren lionom 1847. 



