TÄTTINGAK. 377 



efter vårens utveckling, vid sina gamla häckplatser uppåt landet. 

 I September eller Oktober flyttar hon äter bort. 



I afseende på hussvalans lefnadsstätt hafva vi icke mycket 

 att tillägga. Hon har i detta fall en teraligen nära öfverens- 

 stämmelse med den föregående. Dock gifves det några olik- 

 heter deri, som vi icke vilja lemna oanmärkta. Sålunda bygger 

 hon t. ex. aldrig, eller åtminstone ytterst sällan*), sina bon inuti 

 husen, utan på deras yttre väggar, vanligen under taklisten, och 

 det är föröfrigt icke alls ovanligt, att hon kolonivis häckar i 

 höga klippor. Detta är förhållandet på flera ställen i Lapp- 

 land, på Gottland, i Bohuslän o. s. v. På ytterväggarna af 

 kyrkor och andra byggnader har hon ofta sina bon. Vid ny- 

 byggena i Lappland, hvilka i allmänhet äro belägna vid sjö- 

 och elfstränderna, förekommer hon ofta i stor ymnighet. För- 

 fattaren sag flera gånger i Umeå Lappmark öfver 70 bon tätt 

 invid hvarandra, fastade under taklisten på södra sidan af 

 mindre hus, men så lågt, att man mycket väl kunde nå dem 

 med en kort käpp **). Ingen oroade dem likväl, ehuru en mängd 

 okynniga gossar funnos pa stället. 



Då hussvalan hvilar, sker detta mest i boet. Sällan ser 

 man henne sitta på hustaken, i träden, på gärdesgårdar eller 

 telegraftrådar, såsom den föregående. Hennes sång och qvitter 

 äro svagare än ladusvalans, och man hör henne mindre ofta. 



*) Författaren har alJrig sett det. 



**) Såsom eu egenhet, rörande denna svalas bobyggnad, vilja vi ur tidn. Afton- 

 bladet för den 18 Ang. innevarande år anföra följande: »Det torde höra till 

 sällsyntheterna att svalor bygga bo under relingar på fartyg, som dagligen 

 äro i gäng. Icke desto mindre har detta i är inträffat ä den på Clarelfven 

 mellan Carlstad och Lyckan gående ängaren Örn. Redan tidigt på som- 

 maren märkte ångbätskaptenen Svartling, som förer nämnde fartyg, 

 att svalorna hade ett färdigt bo på styrbords sida under det utskjutande 

 däcket icke långt framom hjulhuset. Till följd af stänket från hjulet sön- 

 derslogs dock detta bo — men svalorna tappade derför icke modet, utan 

 byggde ett par alnar längre fram och hafva der utkliickt ungar, som i dessa 

 dagar gjort sin första utflygt, men återvända dock ännu till sitt hemvist, 

 som, märkvärdigt nog, kunnat skyddas för öfverspolning, oaktadt det ligger 

 högst 12 tum öfver vattenytan. Under liggtiden ha svalorna gjort resan 

 fram och tillbaka mellan Lyckan och Carlstad, men sedan föda måst an- 

 skaffas ät ungarna, tyckas de haft sitt egentliga tillhåll i närheten af sta- 

 den, hvarvid de dock punktligt medföljt fartyget på halfva vägen och åter 

 pä samma ställe varit det till mötes». 



