382 SKÄRllFOGLAR. 



under flygten och fästa tillsammans med ett tjockt slem *), 

 som afsöndras i svalget och som tillhärdnar i luften. — Den 

 kalla årstiden tillbringa de i varmare länder, många hundrade 

 mil från sin födelsebygd. 



Hos oss finnes blott en enda art, nemligen: 



1. Tornsvalan (Cypselus Apus Linn.). Svartaktigt grå- 

 brun, med en grålivit Jiäch på öfre delen af stricjjen. — Längd 

 7— 7| tum. 



Namn: Ringsveda; Skån. Solsvärta; Bohusl. tSvalhök; Norr. 

 Svartsuli, Fjeldsidu. 



Hela fjäderklädnaden svartaktigt gråbrun, med en mer 

 eller mindre tydlig, grönaktig metallglans på ryggen, bröstet 

 och underlifvet. Strupen upptill gråhvit. Tarserna framtill 

 beklädda af mörka fjädrar; tårna nakna, brunaktiga. Näbben 

 svart. Iris mörkbrun. 



Honan till färgen lik hannen, men något större. 



Ungarna sakna den grönaktiga metallglansen, hafva grå- 

 aktig panna och Ijuskantade vingpennor. 



Tornsvalan har en mycket vidsträckt utbredning. Hon fin- 

 nes i hela Europa samt föröfrigt i en stor del af Asien och 

 Afrika, till hvilken sednare verldsdel de europeiska tornsva- 

 lorna tyckas flytta under den kalla årstiden, då de till och 

 med äro allmänna ända vid Kapstaden. Hos oss finnes torn- 

 svalan i hela landet, från Skåne ända inom polcirkeln, och 

 samma förhållande är det äfven i Finland. 



Till södra Sverige anlända tornsvalorna omkring medlet 

 af Maj och sprida sig sedermera småningom uppåt landet. 

 Om hösten flytta de bort tidigare än svalorna, redan i Augu- 

 sti, sedan ungarna blifvit fullt flygvuxna. Deras flyttningar 

 försiggå ungefär samtidigt med gökens. Att ett eller annat 

 par stundom ses qvardröja ännu längre, torde härleda sig 



*) På indiska öarna och länderna deromkring lefver i stor myckenhet eu liten 

 svala, Salnnr/anen (Hemiprogne esculenta), som afsöndrar ett ännu ymnigare 

 slem och deraf bygger de s. k. ätliga svalboen. hvilka äro allmänt bekanta 

 och förekomma i handeln såsom stora läckerheter. 



