SKÄRRFOGLAR. 385 



äro till färgteckningen ganska lika hvarandra och ungarna äro 

 föga lika de gamla. 



Nattskärrorna äro ganska märkvärdiga och egendomligt or- 

 ganiserade foglar. I sin kroppsställning erinra de om svalorna 

 och gökarna, i fjäderklädnadens beskaffenhet om ugglorna. Lik- 

 som dessa sednare foglar hafva de stora ögon och vida öron- 

 öppningar, hvila om dagen och utflyga först vid skymningens 

 inträde om aftonen för att söka sin föda, som uteslutande be- 

 står af insekter. Deras flygt är ganska snabb och sker utan 

 det minsta buller. 



De hafva mest sina tillhåll i skogiga trakter, som inne- 

 sluta eller begränsas af öppna fält och ljungbackar. Vid landt- 

 gårdarna infinna de sig ofta om aftnarna, då man icke sällan 

 ser dem slå ned på vägar och gångstigar. Då de hvila, sitta 

 de icke upprätt, utan ligga på magen. Deras fötter äro föga 

 tjenliga för gående på marken. 



De flesta hithörande arter lefva i varma länder. I Eu- 

 ropa finnes blott en enda, eller den hos oss vanliga nattskär- 

 ran. Hon är en flyttfogel, som lemnar landet tidigt om hösten 

 och återvänder temligen sent om våren. 



1. Nattskärran (Caprimulgus europseus Linn.). Ofvan 

 fläckig och spräcklig af grått, rostgult, svart och hvitt; inunder 

 blekt grågul, ined smala, vågiga, svarta tvärstreck. — Längd 

 omkring 10| tum. 



Namn: Nattblacka, Nattshvefva, Kärvgt/lta, Spånkärinij ; Norr. 

 Qoällknarr. 



Hela fjäderklädnaden på de öfra kroppsdelarna, såsom 

 nämndt är, spräcklig, med svarta längsgående fläckar, synner- 

 ligen på skuldrorna, hvarest äfven stå ett par rader hvita fläc- 

 kar; ett band under hvardera ögat och några fläckar på ving- 

 täckfjädrarna brunhvita. Undre kroppsdelarna blekt gulgråa, 

 med smala, svartgråa tvärstreck, som isynnerhet stå tätt på 

 bröstet. 



Hannen har en stor hvit fläck på de 3 första handpen- 

 norna och en dylik i spetsen af stjertens 2 sidopennor. 



Zool. II. Foglar. 25 



