392 GÖKFOGLAR. 



Hufvudet, halsen och underlifvet hafva en starkt glän- 

 sande, något i grönt stötande, blekblå färg, som på magen är 

 ljusast; pannan till ögonen samt strupen upp till munviken 

 gulaktigt hvitgrå; på framhalsen och dess sidor hafva fjä- 

 drarna ett ljusare spolstreck. Ryggen och skulderfjädrarna 

 rödbruna. Ofvergumpen och de minsta vingtäckfjädrarna glän- 

 sande violettblåa; de större vingtäckfjädrarna blågröna. Hand- 

 pennorna svarta, utåt blåskiftande; deras täckfjädrar rent ljus- 

 blåa. Af stjertpennorna äro de 2 mellersta blågröna eller 

 brungrönaktiga; de öfriga från roten öfver midten blåa, med 

 mörkbrunt infan, sedan blaglänsande, med hvit, utåt blekbla 

 ända; den yttersta pennan längre än de andra, med smalare, 

 svart spets. Näbben svartaktig, vid roten ljus. Iris brun. 

 Fötterna brungula. 



Ungarna hafva betydligt orenare färger. 



Anm. De gamla foglarna börja redau att anlägga böstdrägt 

 något före bortflyttniugen. Meves omtalar en hanne, som den 22 

 Aug. befanns i öfvergängsdrägt. Han hade tjädrarna pä hufvudet, 

 halsen och de större vingtäckarna bruugröna med svag, blåaktig 

 anstrykning; ryggen olivbruu; bröstet och framhalsen med länga, 

 hvitaktiga spolstreck. 



Blåkråkan förekommer om sommaren i hela Europa, dock 

 sällsyntare i dess vestra delar, såsom t. ex. i England, Hol- 

 land, Belgien och norra hälften af Frankrike. Vintern till- 

 bringar hon i Afrika, t. o. m. ända ned i Kaflerlandet, hvarest 

 hon i slutet af Februari blifvit skjuten af J. Wahlberg. 

 Inom Skandinavien bebor hon ekregionen och finnes således 

 åtminstone till omkring den 60:de nordliga breddgraden. Redan 

 vid Gefle är hon emellertid högst sällsynt. Men söderut deri- 

 från, eller i mellersta och södra Sverige, är hon i löfskogarna, 

 å passande lokaler, mer eller mindre allmän. Dock synes hon 

 vara mera sällsynt i de vestra delarna af landet, än annor- 

 städes. I Norrige lärer hon blott tilllfälligtvis förekomma, 

 och i Finland räknas hon till de sällsyntaste foglarna. — Så- 

 som flyttfogel anländer hon till södra Sverige i början -af 

 Maj och bortfiyttar merändels i slutet af Augusti. Till de 

 mellersta provinserna kommer hon ännu sednare och bortfiyttar 

 något tidigare. 



