GÖKFOGLAR. 399 



turen äro anvisade att tillgripa. Sålunda hafva vi t. ex. redan 

 pä sitt ställe omtalat livad som gifvit anledning till, att råkan 

 icke likaväl bosatt sig på Ostgötlia-, som på Skånska slätten 

 och livad som förorsakat husfinkens vidsträckta utbredning. 

 Göken gör intet undantag ifrån denna allmänna regel. Vore 

 lian derföre, såsom man allmänt påstår, af naturen bestämd 

 att företrädesvis lifnära sig af sådana håriga fjärillarver, som 

 inga andra foglar våga sig på, sä borde han väl också hafva 

 sitt hufvudsakliga tillhåll, der dylika larver förekomma ymni- 

 gast, synnerligen som detta helt säkert icke skulle lägga något 

 hinder i vägen för hans egendomliga fortplantning. Nu veta vi 

 emellertid, att han har en, ganska vidsträckt utbredning och 

 att han under sitt vistande hos oss bebor de mest omvexlande 

 lokaler, ja till och med mången gång, såsom förhållandet är i 

 Lappland, höga fjelltrakter, dit inga af de större håriga fjäril- 

 larverna någonsin torde uppstiga. Föröfrigt är det alltför väl 

 bekant, att de större nattfjärilarna, hvad individernas antal 

 beträffar, betydligt aftaga mot norden, så att om t. ex. göken 

 vore bestämd att uteslutande lifnära sig på deras bekostnad, 

 han helt säkert i många trakter, hvarest han nu är allmän, 

 skulle förgås i brist på föda, isynnerhet om man tillika tager 

 i betraktande, att dessa fjärilars håriga larver, oaktadt de se 

 stora ut, blott innehålla en helt ringa del närande ämnen. 

 Det har vidare blifvit observeradt, att göken, då han anländer 

 om våren, sällan har de inre magväggarna ludna, utan att han får 

 det först frampå sommaren. Detta har man velat tyda så, att 

 göken först vid sistnämnde årstid skulle kunna finna larver i 

 nog talrik mängd. Vi kunna icke biträda denna mening, 

 utan anse, att det just är om våren eller i början af som- 

 maren, som göken, i brist på annan föda, tillgriper de hå- 

 riga larverna af B. Ruhi och Ch. Caja, hvilka öfvervintra och, 

 vid den tiden då göken anländer, äro nära fullvuxna samt lätt 

 åtkomliga., emedan de krypa omkring på öppna gräsplaner i 

 ängs- och skogsbackar. En eller ett par af dessa larver, för- 

 tärda af göken, äro säkert tillräckliga för att med sina hvassa, 

 bräckliga hår bekläda hela insidan af hans mage, och säkert 



