406 GÖKFOGLAR. 



behof så att säga omgestaltat deras naturförhållanden. Då 

 kunde naturligtvis icke, såsom nu är fallet, något tal om nyt- 

 tiga eller skadliga djur någonsin komma i fråga, emedan det 

 ena djuret, såväl som det andra, utgjorde en länk i det stora 

 hela och tillfölje deraf hade en uttrycklig bestämmelse att upp- 

 fylla. Naturen måste följaktligen dä ställa så till, att ingen 

 djurart omåttligt fick föröka sig på en annans bekostnad, hvari- 

 genom den allmänna jemnvigten kunde komma att störas. Så- 

 lunda voro t. ex. rofdjuren, hvilka vi nu hafva skäl att pä allt 

 sätt förfölja och döda, lika nödvändiga som de matnyttiga, 

 växtätande djuren, hvilka vi nu söka att skydda mot deras 

 förföljare. På samma sätt voro också å andra sidan de in- 

 sektätande småfoglarna, som vi nu tinna fördel uti att skydda, 

 ganska skadliga ifall de någonsin omåttligt hade fått föröka 

 sig, emedan de då skulle hafva tillintetgjort en mängd insekter, 

 hvilkas närvaro äfvenledes var nödvändig för det helas bestånd. 

 Det var således af vigt att äfven dessa foglars alltför stora 

 tillväxt på något sätt blef stäfjad. Men emedan de i allmän- 

 het voro bestämda att föra ett lif, som gjorde dem i det när- 

 maste oåtkomliga både för de egentliga roffoglarna och för de 

 flesta andra djur, så ställde naturen särskildt till deras upp- 

 tuktelse en fogelart, hvilken hon för detta ändamål utrustade 

 med de märkvärdiga egenskaper, som vi nyss omtalat. Nu är 

 visserligen genom våra åtgöranden mycket äfven i djurverlden för- 

 ändradt, men den lefnadsriktning, som ursprungligen synes hafva 

 blifvit nedlagd hos hvarje djurart, kunna vi dock ännu alltid spåra 

 såsom ett i hela dess väsende mer eller mindre tydligt ut- 

 prägladt grunddrag. Hos göken märkes detta icke minst. Han 

 bibehåller troget de egenskaper, som en gång kommit honom till 

 del, och är således ännu i våra dagar hvad han sannolikt alltid 

 varit: de små insektätande foglarnas tuktomästare. Han har 

 också en i hög grad vidsträckt utbredning, på det att han all- 

 tid måtte vara tillstädes der de små foglarna bygga och bo; 

 han har fått förmågan att lägga sina ägg efter vissa mellan- 

 tider, på det att han derigenom skulle kunna omintetgöra 

 flera olika slags småfoglars afkomma; och hans ägg hafva blifvit 



