KLÄTTERFOGLAR. 411 



redan i Augusti. Vintern tillbringar hon hufvudsakligen i Afrika; 

 blott ett mindre antal stannar qvar i det södra Europa. 



Till vistelseort utväljer göktytan helst glesa löfskogar, 

 lundar och parker, som omgifvas af fält och ängsbackar. I stora, 

 rena barrskogsbestånd trifves hon icke. 



Vid sin ankomst om våren och sedan under hela fortplant- 

 ningstiden, ända till dess att ungarna börja kläckas, låter han- 

 nen höra ett gällt skrik, som utgör hans sång eller spel och 

 i det närmaste kan uttryckas med ttij tuj tuj tuj o. s. v Detta 

 upprepar han ofta, sittande på samma ställe i träden. 



Göktytan har en egen, besynnerlig vana, att, isynnerhet 

 då man tager henne lefvande i handen, med en ormlik rörelse 

 vrida halsen omkring, så att hufvudet kommer att ligga bakpå 

 ryggen. Denna egenhet hos henne var redan känd i de äldsta 

 tider, och hon har tillfölje deraf erhållit sitt tyska namn We7i- 

 delials och sitt latinska Torquilla. Under fortplantningstiden 

 ser man henne dessutom intaga många konstiga ställningar, 

 uppresa hufvudfjädrarna, vrida pä halsen och utbreda stjerten. 

 De gamla drefvo mycken vidskepelse med henne. Sålunda 

 tillskrefvo de henne ibland annat förmågan att kunna omvända 

 sinnet på dem, som blifvit otrogna, och läto henne här- 

 stamma från en flicka, lynx, som den svartsjuka Juno förvand- 

 lade till en fogel. Numera torde man dock ingenstädes anse 

 henne för någon öfvernaturlig varelse, utan man helsar henne 

 nu endast med glädje, då hon anländer om våren, emedan hon 

 tros vara ett förebud till, att den rätta såningstiden är inne. 

 Det är af denna anledning som hon erhållit namnen Sågök 

 och Såvipa. 



Såsom nämndt är, lefver göktytan af insekter. Helst sy- 

 nes hon tillgripa myror, hvilka, såsom man vet, förekomma 

 mycket ymnigt i skogarna. Dessa fångar hon ofta på det sat- 

 set, att hon i deras vägar utstäcker sin långa, klibbiga tunga, 

 på hvilken myrorna uppkrypa och genast blifva indragna i 

 näbben. En mängd insektlarver, äfven sådana som lefva i 

 barkspringor, blifva dessutom ofta hennes byte. 



