HÄFTTÅIGE FOGLAR. 431 



V. Ordningen: Häfttåige Foglar. 



Syndactyli. 



Hithörande fog-lar igenkännas ganska lätt på de egendomligt 

 bildade fötterna. Dessa äro nemligen mycket korta med underbenen 

 i sjelfva spetsen nakna och de tre framtårna från roten långt 

 hopvuxna, så att uttån är med 3 leder, intån med hela första 

 leden förenad' med mellantån. Näbben är läng och spetsig, rät 

 eller något böjd, samt dessutom på öfre och undre sidan försedd 

 med en upphöjd, längsgäende kant. 



Dessa foglar tillhöra egentligen de varma och varmaste delarna 

 af gamla fastlandet. Deras föda består antingen af insekter, som 

 de fånga i llygten, eller af fisk, som de äfvenledes flygande upp- 

 snappa nära vattenytan. På marken sätta de sig nästan aldrig, utan 

 hvila mest på upphöjda föremål. Deras flygt är snabb och de låta 

 derunder höra ett svagt och kort men skarpt och skärrande läte. 

 Sina bon hafva de i jordhålor, vanligen vid stränderna af floder 

 och sjöar. 



Hit räkna vi tvenne familjer, nemligen: 



16:de familjen. Isfoglar. 

 Alcedinidae. 



De foglar, som höra till denna familj, hafva en stark och all- 

 deles rak niibb, undersätsig kroppsbyggnad och korta, afrundade 

 vingar. 



De lifnära sig af småfisk och insekter, som de störta sig pä i 

 vattnet. De lefva vanligen ensamma. 



Isfogel- eller Kuii^sfiskare-slägiet (Alcedo Linn.). 



Näbben lång, alldeles rät, nästan fyrkantig, utåt hoptryckt, 

 skarpspetsad och klufven ända under ögat. Gapet stort, utan några 

 borsthår vid sidorna. Tungan kort, ej utsträckbar. Näsborrarna 

 vid näbbroten, ofvantill begränsade af en till stor del naken hinna. 

 Vingarna korta, rundade; handpennorna 10; armpennorna 13. Stjer- 

 ten kort, med 12 pennor. Fötterna korta; mellantån 1.^ gång så 

 lång som tarsen; baktån vid roten bred; klorna starka, krökta oih 

 hoptryckta. Kroppen undersätsig, kort och tjock. Fjäderklädnaden 

 med bjerta, lysande färger. — Könen temligen lika. 



I de varma delarna af gamla kontinenten förekommer ett 

 stort antal hithörande arter. En af dem har en temligen vidsträckt 

 utbredning, nemlio-eu: 



