ROFrofii,AR. 437 



längre och spetsigare, då densamma äter hos de sednare an- 

 tager en mera trubbig och afrundad form. Det minsta antalet 

 armpennor, som någon hitintills känd roffogel eger, är 12; men 

 vanligen äro dessa pennor 13 — 16 eller ännu flera. Handpen- 

 norna äro alltid 10, af hvilka den första, eller den yttersta, 

 är kortare än en eller några af de närmast följande, men van- 

 ligen längre än den 10:de, d. v. s. den innersta. Armpennornas 

 täckfjädrar bilda flera rader; de längsta räcka utöfver arm- 

 pennornas midt. Stjerten har 12 pennor; endast hos åtskilliga 

 gamar samt hos några andra utländska arter äro de 14. Be- 

 nen äro af en medelmåttig längd, eller stundom temligen korta 

 och undersätsiga, med kraftiga muskler och senor, samt om- 

 klädda af en fast, på tarserna och tårna hård och fjällig hud. 

 Hos ugglorna, d. v. s. de ibland dem, som tillhöra vår fauna, 

 äro fötterna helt och hållet, ända till klorna, fjäderkläd da; 

 men hos de hökartade roff"oglarna sträcker sig fjäderklädnaden 

 deremot aldrig sä långt. Tärna äro hos dem alltid nakna, och 

 tarsen är vanligen äfven till en stor del emot spetsen helt och 

 hållet naken, sällan, såsom hos kungsörnen och tjösbenta vra- 

 ken, ända till spetsen fjäderklädd. Den nakna delen af tarsen 

 är istället beklädd med en mängd fjäll och sköldar af en tunn, 

 horn- eller pergamentartad beskaff'enhet. Hos vissa bland dessa 

 foglar äro sköldarna på tarsens framsida mycket stora, tvär- 

 ställda och bilda en enda sammanhängande rad, hos andra äro 

 de små, fjällika, ofta mångkantiga och bilda då flera sneda 

 rader, hvarigenom tarsbeklädnaden får ett nätlikt eller orm- 

 skinnlikt utseende. Af dylika sköldar och fjäll äro äfven öfre 

 sidan af tårna beklädda. Deras undre sida hafva deremot 

 mjuka trampknölar, hvilka isynnerhet äro stora under mellersta 

 och sista leden. Denna sednare är starkt böjlig, så att klon 

 derigenom kan böjas alldeles ned under tån, en egenhet, som 

 man icke återfinner hos andra foglar. Tårna äro aldrig på 

 något sätt sammanvuxna med hvarandra, utan åtskilda ända 

 från roten; men uttån och mellantån äro ofta vid roten före- 

 nade medelst en hudflik. Baktån är alltid kortast*), derefter 



*) Hos ugg-lorna vid roten något upplyftad. 



