440 KOFFOdLAR. 



benägna att gifva dem en högre rang af den anledning, att de icke 

 blott äro af en öfvervägande stor betydelse i naturens allmänna 

 hushållning, utan att de dessutom mera märkbart än de fle- 

 sta andra bland de vilda foglarna till nytta eller skada ingripa i 

 våra ekonomiska förhållanden. Derjemte äro roffoglarna äfven 

 i många andra hänseenden värda vår uppmärksamhet, och i 

 det hela taget torde hvarje fogelkännare och föröfrigt h vem- 

 helst, som söker att uppfatta naturen sådan ^den är, älska dem 

 lika mycket som han beundrar dem. Många roffoglar blifva 

 visserligen föremål för en ständig förföljelse från vår sida, 

 emedan de dels lifnära sig af det matnyttiga vildbrådet i våra 

 skogar och således beröfva oss det byte, som vi sjelfva trakta 

 efter, dels vid gårdarna och i betesmarkerna tillgripa åtskilliga 

 bland de djur, hvilka vi beröfvat friheten och ställt under vårt 

 omedelbara herravälde; men, om vi icke nog ensidigt eller, 

 om man så må säga, egennyttigt fästa afseende vid de sma 

 förtretligheter, som de sålunda, till följd af sitt naturliga skap- 

 lynne, tillskynda oss, så måste vi alltid med nöje se och be- 

 undra dem för deras i flera riktningar utvecklade instinkter, 

 för deras sällsamt utbildade flygskicklighet, för deras styrka, 

 mod och tilltagsenhet samt för deras stolta, egendomliga, im- 

 ponerande utseende. De prunka icke med någon lysande färg- 

 drägt och hafva heller icke förmågan att, likasom flertalet af de 

 föregående foglarna, genom oravexlaude sånger sprida lif och tref- 

 nad omkring sig; men i skogen äro de så att säga mägtiga furstar, 

 för hvilka icke allenast nästan hela den öfriga fogelskaran, 

 utan äfven de mindre djuren i allmänhet bära en stor fruktan. 

 Roffoglar förekomma i alla verldsdelar och länder; men den 

 största artrikedomen flnner man dock i de varmare delarna af 

 jorden. De flesta hafva sina tillhåll i skogarna; men äfven i 

 skoglösa trakter och steppländer är deras ordning represente- 

 rad. Man finner dem på verldshafvets öar, i fastlandets hög- 

 sta bergstrakter, bland nordens snöfjell och i tropikernas brän- 

 nande sandöknar. Afven de särskilda arternas utbredning är, 



ansågs på den tid, då denna jagt som ifrigast utöfvades, för en ädel och 

 ridderlig färdighet, som hörde till en adlig ynglings upjifostran". Hahk, 

 Haiidb. för Jägare och Jagtvänner. 



