ROFPOGLAR. 447 



Falk-slägtet (Falco Linn.). 



Utom näbbens och näsborrarnas form samt tarsernas be- 

 klädnad, hvarom vi redan i den allmänna slägtöfversigten ytt- 

 rat oss, äro för arterna till detta slägte de kännetecken, som 

 kunna hemtas från de långa, spetsiga vingarna ganska utmär- 

 kande. Vi liafva förut omnämnt, att underarmens ben hos 

 falkarna äro korta och att äfven armpennorna och deras täck- 

 fjädrar äro kortare än hos flertalet bland de öfriga rotfoglarna. 

 Härigenom blifver hela vingen smalare och mera spetsig, hvar- 

 till äfven bidrager att den 2:dra och icke, såsom hos våra 

 öfriga dagroflfoglar, den 3:dje eller 4:de handpennan är den 

 längsta. 



Näbben är krumböjd och ganska stark samt vid ett flyg- 

 tigt påseende ej olik hökarnes. Betraktar man den närmare 

 skall man dock snart finna, att ganska väsendtliga olikheter 

 förefinnas. Sålunda är vaxhuden bred, ofvantill afkullrad och 

 på sidorna mera blottad, d. v. s. knappt dold af de framskju- 

 tande borsttjädrarna; vid näsborrarna ej intryckt. Dessa sed- 

 nare äro till följd deraf sinsemellan mera åtskilda, och föröfrigt 

 till formen olika med andra roffoglars. De äro nemligen nä- 

 stan runda, obetäckta och hafva i midten en horn- eller brosk- 

 pelare, som visar sig såsom en liten upphöjd punkt eller knapp. 

 • Näbbhaken, som har en mer eller mindre tydlig ryggkant, är • 

 icke fullt så krumböjd, som hos hökarna, hvarföre medelpunk- 

 ten till uäbbhakcirkeln kommer att ligga längre tillbaka, på 

 underkäksgrenen; i underbrädden å näbbhaken finnes alltid på 

 hvardera sidan straxt bakom den nedböjda spetsen en tand- 

 formig flik. Underkäken har på hvardera sidan bakom den 

 trubbiga spetsen en liten inskärning. Ögonen äro omgifna af 

 en naken kant. Vingarna äro långa och spetsiga; de yttre arm- 

 pennorna äro hos några arter kortare än handtäckfjädrarna, 

 hos andra längre; den l:sta, eller både den l:sta och 2:dia hand- 

 pennan, är uti infanet närmare spetsen inskuren, och den 2:dra 

 ensamt eller jerate den 3:dje uti ytterfanet urkantad. Stjerten, 

 som i spetsen är afrundad eller nästan jemn, räcker vanligen 

 något utanför de hoplagda vingarna; stundom icke så långt. 



