480 ROFFOGLAR. 



Näbben svart, vid roten blåaktig, med gröngul vaxhud. 

 Fötternas fjäderklädnad sträcker sig nästan till midten af tar- 

 sens framsida. Hela den öfriga delen af tarsen är, liksom tår- 

 na, helt och hållet naken och försedd med en mängd fjäll och 

 plåtar. De största plåtarna bilda å farsens framsida en sam- 

 manhängande rad, som nedtill något kröker sig utåt. Den 

 ;ir sammansatt af 11 — 1'.\ plåtar, hvilka äro betydligt (3 a 4 

 gånger) så breda som långa. De 2 sista plåtarna närmast 

 tärna äro dock merändels styckade i 3 eller flera delar, af 

 hvilka en plägar vara betydligt större än de öfriga. Hos yngre 

 foglar äro plåtarna genom starka inskärningar mycket tydligt 

 åtskilda, men hos äldre deremot äro ofta dessa inskärningar 

 mycket otydliga, så att hela framsidan af tarsen ser ut såsom 

 vore den öfverkliidd med en hel, blank hud. Man kan dock 

 alltid vid närmare betraktande urskilja de särskilda plåtarna. 

 Afven ofvanpå tårna finnes en rad af tvärplåtar, och denna är 

 längst på mellantån. Vid roten äro tärna, likasom hela den 



öfriga nakna delen af foten, 

 '^'^- ^^- belagda med tjäll, hvilka äro 



störst på farsens baksida, 

 hvarest de i midten antaga 

 form af oregelbundna plåtar. 

 Alla klorna äro krökta, spet- 

 siga och svarta; på undre 

 sidan platta med skarpa 

 sidokanter. Fotens under- 

 sida försedd med starka 

 trampdynor. 



Till färgteckningen äro 



de båda könen ganska lika 



hvarandra; men honan är 



'/" temligen betydligt större än 



^, hannen. 



/ 



.^'„^ , , rr Gammal foqel. Hufvu- 



f f\(' I "" det ofvan svartbrunt, med 



iJ ^'^'^ ett bredt, hvitt och med 



Bröstfjäder af en gammal hök. svarta småfläckar tecknadt 



■r'3l 



