ROFFOfiLAR. 



493 



ungarna lemnat boet, följa de ganska länge sina föräldrar, som 

 skaffa dem föda och småningom inöfva dem i sitt yrke. 



Sparfhöken bör ej skonas af jägaren, emedan han, såsom 

 vi förut antydt, gör mycken skada i skog och mark. 



Landturii-sUij^tet (Aquila Brlss.). 



Hithörande örnar skilja sig ifrån de följande derpå, att 

 farserna äro ända till tårna fjäderklädda, och att mellantån är 

 vid roten till l:sta leden formedelst en hudflik förenad med 

 uttån. — Hufvudet har platt hjessa och är likasom halsryggen 

 täckt med långa, afspetsade fjädrar. Näbben särdeles stark, 

 temligen långsträckt och i spetsen nedkrökt till en lång hake; 

 öfverkäkens undre kant utan någon synnerligen märkbar flik; 

 näbbhakcirkelns medelpunkt ligger något innanför underkäkens 

 nedre kant, således på sjelfva käken, ungefär midtför näsbor- 

 rarna, hvilka äro snedt ställda och hafva en oval form; trakten 

 mellan ögonen och näbben beväxt med fjäderborst. Ögonen 

 stora, ligga under de starkt 

 fram skj utande ögon b i'y n s- 

 benen. Vingarna breda 

 och långa; l:sta hand- 

 pennan något kortare an 

 den 7:de; 2:dra kortare 

 än den 3:dje; 4:de eller 

 5:te längst. Benen mycket 



Fot af en Landturn (furmiiiskail skala). 



