ROFFOGLAR. 497 



sig på egen hand, jagas de bort af föräldrarna, som förut ge- 

 mensamt bidragit till deras uppehälle. 



Till vår fauna hör egentligen blott en art. 



1. Kungsörnen (Aquila Chrysaetus LiNX.). Of van uwrk- 

 //rx.n, mer eller mindre fläckig, inunder svartahtig med eller 

 utan rostbrun inblandning; hufvudet och halsen o/van brungtda; 

 stjerten, som räcker något utöfver de hoplagda vingarnas spets, 

 är antingen i sin yttre tredjedel svartaktig och inåt mer eller 

 mindre rent hvit, eller inåt gråaktig med mörkare tvärband, 

 likasom gråmarmorerad, samt derefter svaHbrun. — Längd in- 

 emot .3 fot; vingbredd ända till 7 fot 6 tum. 



Namn: Landtörn, Gnllörn. 



Fjädrarna på öfra delen af hufvudet och halsen rostbruna 

 med ljusgulbruna kanter. Hela fjäderklädnaden föröfrigt af en 

 mörkare eller ljusare brun färg; strupen, främre delen af halsen, 

 de större yttre skuldertjädrarna och de flesta armpennorna, 

 svartaktiga. Handpennorna och yttre delen af stjerten svarta, 

 den sednare stundom med ljusare spetskanter. Näbben utåt 

 svart, inåt bläaktig; vaxhuden och munvikarna ljusgula; trak- 

 ten mellan näbben och ögonen ljusgrå och beväxt med svarta 

 borstfjädrar. Iris gulbrun. Tärna vackert ljusgula. 



Ung fogel. Mindre fläckig. Det rostbruna på hufvudet s 

 och halsens öfre sida mörkare, intagande en mindre del än 

 hos de äldre foglarna. Stjertens hvita och svarta färg ofta 

 mera ren; dess undre täcktjädrar orent hvita. — A. fulva. 



Varieixir mer eller mindre hvit. 



Kungsörnen, som jemte hafsörnen är den största och star- 

 kaste af alla våra rotibglar, förekommer icke allenast här och 

 hvar i alla europeiska länder, utan äfven i en stor del af Asien 

 och Nordamerika. Hos oss bebor han under sommaren eller 

 fortplantningstiden hufvudsakligen de inre delarna af de norra 

 provinserna och Lappland. Endast om hösten och vintern 

 företager han vidsträckta ströftåg och ses då icke sällan äfven 

 i södra delarna af landet. Vanligen är det dock de yngre 

 individerna, som företaga dylika längre utflygter. De äldre 

 torde i allmänhet vara mera stationära. 



