HOFFOCiLAK. 533 



dan de personer, som skola åt allmänheten lemna intyg öfver 

 dödade roffoglar, bättre än hittills lärt sig skilja vråkarna från 

 dufhöken och örnarna och några skottpremier således icke vidare 

 komma att utdelas för andra foglar än dera Jagtstadgan bestäm- 

 mer, så hoppas vi, att vråkarna komma att gå ett bättre öde till 

 mötes, synnerligen om äfven jägarna, såsom sig bör, skona dem. 



Orinvråken bygger sitt bo i höga träd af ris och qvistar. 

 Det är inuti stundom fodradt med strån, mossa och ull. Ag- 

 gen äro till grundfärgen hvita, grön- eller blåaktiga, men för- 

 öfrigt mycket varierande till färgteckningen. Stundom äro de 

 ofläckade; men oftast brunfläckiga och prickiga. 



Ormvråkens kött lärer vara ganska välsmakligt, isynner- 

 het de yngres, och han ätes äfven på åtskilliga ställen. Prof. 

 NiLssox yttrar derom: "I Skanör och isynnerhet i Falsterbo 

 fångas årligen en stor mängd af dessa hökar och användas i 

 hushållet. I Oktober månad, då de flytta öfver Skåne mot 

 sydligare länder, uppehålla de sig längre eller kortare tid på 

 denna yttersta landtudde, för att invänta passande vestlig vind 

 för (UVerfarten. De samlas då oftast i stort antal och sätta 

 sig oui nätterna i träden, mest pilträd, som finnas i nämnde 

 städer. Om aftonen, sedan det blifvit mörkt, gå två karlar ut 

 på fångst, den ena försedd med en säck, den andra med en 

 kort påk. Den sednare klifver tyst upp i trädet, der han kan 

 skymta att foglarna sitta; den andra stannar på marken. Då 

 den som klifver kommit upp så långt, att han räcker en fogel, 

 griper han honom med venstra handen om bada benen och med 

 den högra vrider han halsen omkring på honom, eller ock ger 

 han honom af påken ett slag pa skallen och kastar honom 

 derpå ned, då den andre, som står på marken, upptager och 

 stoppar honom i säcken". På detta sätt liafva tvenne personer 

 på en enda natt kunnat fånga öfver 50 vråkar. 



2. Fjellvråken eller Fjösbenta Vraken (Buteo lagopus 

 Brunn.). Kroppsfärgen, varierande; stjerten från roten till 

 öfcer midten hvit; tarsernas hela framsida ända till tårna 

 fjäderklädd. — Längd omkring 2 fot; vingbredd öfver 4 fot. 



Namn: Gråfalk; Jemtl. Skcnvåk; Norr. Graafalk; Lappl. 

 Bickau, Boaimos. 



