540 ROFFOGLAU. 



Såsom flyttfogel anländer käirliöken i Mars eller April och 

 begifver sig ur landet i Oktober eller början af November. 



Sitt bo bygger kärrhöken på marken bland rör och säf, 

 på någon tutVa eller vid en buske nära intill vattnet. Aggen 

 äro 4 — 6, smutshvita med en grönaktig anstrykning. Medan 

 honan ligger på äggen, bär hannen till henne föda, och då un- 

 garna blifvit framkläckta, vårdas de af båda föräldrarna. 



2. Blåa Kärrhöken eller Blåhöken (Circus cyaneus Linn.). 

 De hoplagda vingarna räcka foga utöfcer | af stjertens längd; 

 fjäderklädnadens färg olika: hlågrå eller brun och fläckig. — 

 Längd 17 — 21 tum. 



Gammal hanne. Ljust blågrå, utom magen, skänkelfjä- 

 drarna, undergumpen och vingarnas undre täcktjädrar, som äro 

 rent hvita. I nacken stå vanligen några sma hvita och bruna 

 fläckar, äfvenså på halskragen, och ryggen har stundom bruna, 

 mer eller mindre tydliga skiftningar. Stjerten grå; de flesta 

 pennorna hafva vanligen omkring spolen 6 a 7 gråbruna fläckar 

 eller smala, vinkliga tvärband; de 3 sidopennorna med hvit- 

 aktigt infan. Handpennorna svarta, men på undre sidan vid 

 roten hvita. Iris gul. 



Gammal hona och yngre hanne. Ofvan mörkbruna och 

 blekfläckiga; inunder hvita med täta, längsgående, bruna fläckar. 

 Ansigtskretsen hvit- och brunfläckig. Handpennorna undertill 

 hvita, med snedtlöpande, mörkbruna tvärband. Stjerten ljus, 

 med 6 mörkbruna tvärband, af hvilka det, som står ytterst, 

 närmast spetsen, är biedast. Iris brungul. 



Arsunge. Ofvan mörkbrun, med brungula fläckar och 

 fjäderkanter. De undre kroppsdelarna brungula med längsgå- 

 ende, mörkbruna fläckar. Ansigtskretsen fläckig. Föröfrigt i 

 det närmaste lik honan. 



Denna kärrhök har en ännu mera vidsträckt utbredning 

 än den föregående. Han flnnes nemligen i de flesta europeiska 

 länder, i vissa delar af Asien, och om vintern utsträcker han 

 sina ströftåg ända till norra Afrika. Hos oss är han mera 

 sällsynt än den föregående. 1 de södra och mellersta delarna 

 af landet tyckes han ingenstädes fortplanta sig, utan ses der- 



