550 ROFFOGL.VU. 



också mest sina jagter, ehuru man äfven får se henne ute på 

 rof i skymningen; men om natten håller hon sig deremot alltid 

 stilla, äfven då det är månljust. Hon är liflig i sina rörelser, 

 har en snabb flygt och liknar, då hon sitter i trädtopparna 

 eller på torra trädgrenar för att lura på rof, meia en falk än 

 en uggla. Mest vistas hon i skogar och lundar och kommer 

 sällan eller aldrig fram till husen. Hon är föga skygg. 



Likasom de öfriga mindre ugglorna, torde äfven denna 

 förnämligast lifnära sig af mindre gnagare och är i sådant fall 

 att betrakta såsom en öfvervägande nyttig fogel. Troligt är 

 dock, att hon äfven griper och till sin föda begagnar åtskilliga 

 mindre skogsfoglar. Hennes organisation tyckes angifva detta, 

 och i fångenskapen håller hon gerna tillgodo dermed. Hon har 

 ett starkt läte. som påminner om tornfalken och kan uttryckas 

 med krikri krikri . . . Stundom låter hon äfven höra ett lika- 

 som jemrande ljud, synnerligen då hon har ungarna i närheten, 

 eller ett hojtande: liå hå hå hå, som liknar kattugglans. 



Sitt bo har hon uppe i träden, vanligen i högväxta barr- 

 träd. Det är sammansatt af qvistar och grenar samt inuti 

 bäddadt med lafvar och mossa. Ofta synes hon inkräkta andra 

 foglars bon. Aggen äro 2 a 3, stundom flera. 



Minervas Uggla (Stiix. noctua Scop.\ O/van bnm och hvlt- 

 Jläckly; inundei' livitaktig med tuta, bruna jiäckar; tärna glest he- 

 växta. meel borstfjädrar. — Längd omkr. 9 tura. 



Denna lilla uggla liknar mest perlugglan. men skiljes lätt både 

 från henne och våra öfriga ugglor derpå, att tårna äro nästan 

 nakna. 



Finnes i hela mellersta och södra Europa och i en stor del 

 af Asien. Hos oss har hon blott en enda gång blifvit funnen, 

 neraligen i Lomma kyrka i Skåne i början af detta århundrade. 

 Hon tillhör således egentligen icke vår fauna, men är deremot, 

 märkvärdigt nog, icke sällsynt på åtskilliga ställen i Danmark. 



4. Sparfugglan (Strix passerina Linn.). Ofcan gråbrun 

 cell beströdd med små hoitaktiga fläckar; inunder hvit med 

 bruna, längsgående fläckar; stjerten med 4 å ö hvita tvärband 

 €<-h hvit spets;, tårna tätt fjäderklädda. — Längd 6 A — 8 tum; 

 vinsibredd II tum. 



