DUFFOGEAK. 573 



Tornugglan (Strix flamraea Linn.). Ofvan askgrå med fina 

 viittrinya)' och mnå, i rader ställda hvita och svarta fläckar; inun- 

 der rostgid eller ännu blekare med ytterst små, svarta fläckar ; ögon- 

 kretsen hvitaktig med brun omkrets; stjerten kort, räcker ej till de 

 hoplagda vingarnas spets; benen höga med glest borstbeklädda tår. 

 — Längxl omkr. 14^ tum. 



Denna uggla förekommer ganska allmänt i hela södra och mel- 

 lersta Europa samt i mellersta Asien. Hos oss blef lion först an- 

 märkt 1834, då ett, sannolikt vinddrifvet, exemplar blef skjutet på 

 ett fartyg i Ystads hamn. Sedermera har, synnerligen under de 

 sednaste åren, flera btycken blifvit sedda eller skjutna i Skåne. Hon 

 vistas helst vid gamla byggnader, ruiner o. s. v. 



\U. o r d 1 1 i 11 g e 11 : Duffoglar. 



Pullastrte. 



Dufvonia bilda en ganska naturlig och väl begränsad ord- 

 ning inom foglarnas klass; men deras plats i fogelsystemet har 

 dock, det oaktadt, varit mycket omtvistad. Vanligen har man 

 hänfört dem till andra fogelordningar, och oftast förenat dem 

 med hönsen, med hvilka de dock i lefnadssättet, utvecklingen 

 och hela den yttre organisationen hafva föga gemensamt. De 

 skilja sig i många hänseenden från alla andra foglar, och hvad 

 som mest faller i ögonen är näbbens egendomliga form. Prof. 

 Sundevall har, såsom vi förut (sid. 389) anmärkt, ställt duf- 

 vorna tillsammans med blåkråkor, gökar med flera andra när- 

 beslägtade foglar i en ordning, som han gifvit benämningen 

 spitar. I afseende på den yttre kroppsformen, ungarnas ut- 

 veckling m. m. hafva dufvorna också otvifvelaktigt mycket 

 gemensamt med åtskilliga af dessa sednare foglar; men hvad 

 deremot den inre organisationen och lefnadssättet angår, afvika 

 de dock ganska betydligt ifrån dem, så att författaren för sin 

 del ansett dem böra bilda en egen sjelfständig ordning. 



Näbben är kortare än hufvudet och temligen smal, med 

 liten munöppning. Ofverkäken består af en hornartad och en 

 mjukare del; den förra, som intager hela näbbspetsen, är af- 

 trindad, sträcker sig utöfver underkäken, har den öfre konturen 



