DUFFOGLAR. 581 



uppsvällda näsluul köttröda. Iris iriilaktig. Benens nakna del 

 köttröd. 



Honan är lik hannen, men har något blekare färger och 

 den livita halsfläcken mindre. 



Umjarna hafva mera orena färger än de gamla och sakna 

 den hvita halsfläcken. Iris hvitgrå. 



Ringdufvan förekommer i hela Europa och vissa delar af 

 Asien samt, isynneihet under vandringarna, i nordvestra x\frika. 

 Hos oss är hon mångenstädes teraligen allmän, isynnerhet i de 

 mellersta landskapen. I de sydligare delarna af landet häckar 

 hon mera sparsamt. Huru långt mot norden hon har sitt hem- 

 vist, torde ännu icke vara så noga utrönt; men man anser att 

 hennes norra gräns infaller vid den 64:de eller 65:te bredd- 

 graden. I Norge och Finland finnes hon under samma för- 

 hållanden som hos oss. 



Såsom flyttfogel lemnar ringdufvan landet i September 

 eller Oktober och återvänder i Mars eller April alltefter års- 

 tidens beskaffenhet. Under fortplantningstiden har hon före- 

 trädesvis sitt tillhåll i täta barrskogar, helst granskogar, som 

 innesluta eller begränsas af odlade fält och ängsbackar. Mera 

 sällan häckar hon i rena löfskogar. Detta lärer dock inträffa 

 på åtskilliga ställen i Skåne. Undei" häckningstiden lefver hon 

 parvis i skogarna; men sedan ungarna blifvit flygvuxna slå sig 

 flera familjer tillsammans, och man träftar då dessa dufvor i 

 större eller mindre, slutna flockar. Det är isynnerhet i slutet 

 af Juli samt sedermera i Augusti och September som de på 

 detta sätt stryka omkring i landet. De följa dervid en tem- 

 ligen regelbunden lefnadsordning, så att man omkring klockan 

 8 om morgnarna och klockan 4 om eftermiddagarna kan vara 

 temligen säker på att anträffa dem på åkerfälten eller på de- 

 ras vanliga betesplatser. Klockan 11 f. m. pläga de besöka 

 vattenställen för att dricka, och detta sker äfven om aftnarna 

 innan de flyga till skogen för att hvila öfver natten. 



Ringdufvan är en vild, skygg och liflig fogel. Pä marken 

 för hon si» temligen ledigt och, då hon sitter i träden, har 

 hon stundom en något nedhukad, men merändels en upprätt 

 ställning samt vrider oupphörligt af och an på halsen, då något 



