DUFFOGLAR. 589 



skilliga individer hafva fjäderbeklädda tarser och kallas fjös- 

 benta, under det att hos andra icke allenast tarserna utan 

 äfven tårna ända ut till klorna äro besatta med fjädrar. De 

 dafvor deremot, som helt och hållet sakna fjädrar pä både 

 tarser och tår, kallas slätfotade. 



1. Vi skola nu i korthet redogöra för nägra af de genom 

 olika färger och teckningar mest utmärkta varieteterna. För större 

 tydlighets skull skilja vi dervid mellan enfärgade och tecknade dufvor. 



Till de enfärgade varieteterna höra: 



1). Den vanli(ja Slagdufuan, som till utseendet nästan full- 

 komligt liknar klippdufvan. Jemf. denna sednares kännetecken. 



2) Den du/blåa, med ljusblå öfvergnunp och svarta vingband. 



3). Den enfärgade dufblåa, som är helt dufblå utan svarta 

 vingband. 



4). Den silfverblåa, som har en mycket ljust bläaktig färg 

 och synes likasom beströdd med mjöl. Vingbanden äro af en röd- 

 svart färg. Kallas äfven mjöldufva. 



5). Den blacht färgade. Denna dufva har en rödaktigt ask- 

 grå färg af en mycket ljus eller black beskaftenhet. Vingbanden 

 vanligen rödbruna. 



6). Fjälldufvan, hvars på ryggen egendomliga teckningar hafva 

 utseendet af fiskfjäll. Kroppsfärgen liknar någon af de föregående 

 dufvoruas. 



7). Lärkdufvan är ofvantill lärkgrå med fjäliteckning; strupen 

 och bröstet hafva en skönt gulröd färgton. Man påträifar dock 

 äfven helt och hållet gula individer af denna varietet. 



8). Till de enfärgade dufvorna höra äfven de af rent hvit 

 eller svart färg, äfvensom de ockragula, de ljust ockragula eller 

 isabellfärgade, de roströda och de rostbruna eller kopparfärgade. 

 Ju renare färgen är hos de enfärgade dufvorna och ju friare den 

 är från all inblandning af andra färger, desto större värde anses 

 de ega. 



De tecknade varieteterna anses hafva uppstått genom samman- 

 parning af olika färgade individer. Hit höra följande dufvor: 



1). De hvithufvade. Dessa dufvor hafva hela kroppen enfär- 

 gad, antingen blå, svart eller giil o. s. v. med undantag af öfre 

 delen af hufvudet, som är hvit. Hufvudet är derjemte försedt med 

 tofs, hvilken hos vackra exemplar är bred och fyllig samt slutar i 

 en spiralformig vridning. Fötterna äro starkt tjäderklädda. Hvita 

 vingband äro sällsynta hos dessa dufvor, men gifva dem i kännares 

 ögon ett mycket högt värde. — De hvithufvade dufvorna hafva un- 



