DUFFOGLAR. 593 



bröstet och böjer hufvudet tillbaka, så att det med nacken kommer 

 i beröring med den rätt uppstående eller framåtlutande stjerten. 

 Vingarna hänga dervid ned utefter kroppssidorna utan att likväl 

 släpa på marken. Stjerten är denna dufvas förnämsta prydnad och 

 genom dess talrika pennor, hvilka pä nämnde sätt kunna utspärras 

 och upplyftas, får han ett utseende, som erinrar om påfogeln. — • 

 Denna dufrace förekommer i flera färo-er och teckningar. Bland 

 enfärgade exemplar utmärka sig i första rummet de hvita såsom de 

 mest fullkomliga och hos hvilka racens kännetecken äro starkast 

 utpräglade. Derpå följa i ordningen de svarta, och vidare de, som 

 hafva en dufljlå färg. Hos röd- och gulfärgade individer är der- 

 emot stjerten merändels tunn, med mera sammanhängande pennfan. 

 Genom sammanparning af rent hvita och svarta exemplar uppkom- 

 ma u^nderstundom varieteter, hvilka antingen äro fullkomligt hvita 

 med svart stjert, eller också svarta med hvit stjert. 



Påfogeldufvan är temligen allmän pä kontinenten, isynnerhet i 

 Frankrike, der hon uppnått den största fulländning. Hvad hennes 

 bostad beträffar, sä bör utgången derifrän till fria luften göras till- 

 räckligt hög, på det att icke stjerten måtte skrapa emot och nötas. 



2. Kronchifvan eller Jakohinen (C. cucuUata). På båda sidor 

 om halsen, ända fram till skuldrorna, sträcker sig ett fjäderkrås, 

 som äfven går uppåt efter halssidorna och betäcker en del af hjes- 

 san likasom med en kåpa. Ät baksidan af halsen, der kräset slu- 

 tar, får detsamma utseendet af en mahn. — Denna dufva är mei-a 

 långlagd, men spensligare än klippdufvan. Hufvudet är finbildadt, 

 med kort näbb och bred hjessa. Ögat är omgifvet af en köttröd 

 ring. Halsen är lång, äfvenså vingarna, dessa sednare så, att de 

 hoplagda räcka fram ända till stjertspetsen. Fjäderkläduaden lin 

 och mjuk. Benen låga, med nakna eller fjäderbeklädda tarser. — 

 Det utmärkande kännetecknet på denna race är halskråset. Ju tä- 

 tare och rikare detta är pä fjädrar, ju längre dessa sednare äro och 

 ju större del af hjessan de betäcka, desto mera fullkomlig är racen. 

 Längden af kråsets fjädrar bestämmer äfven längden af mahnen på 

 halsens baksida. — Denna race förekommer i alla möjliga färger 

 och teckningar. Bland de enfärgade utmärka sig företrädesvis de 

 helt och hållet hvita såsom de skönaste och med racens alla kän- 

 netecken fullkomligast utbildade. Bland de tecknade varieteterna 

 påträffar man racen renast hos sådana individer, som hafva hufvu- 

 det, stjerten och vingarna hvita, men den öfriga delen af kroppen 

 färgad i svart, dufl^lått eller dunkelt rödbrunt. De på annat sätt 

 tecknade äro mindre värderade. Dessa hafva äfven kortare hals ocli 

 mindre utbildadt halskrås. 



Denna vackra dufrace är mera sällsynt än den föregående, och 

 dess utl)redning är ej särdeles vidsträckt. v 



