600 DUfFOGLAtt. 



vist är Turkiet, Persien, Arabien o. s. v., ocli lion är en lifiig- fo- 

 gel, med ståtlig häilning. 



16. Spanska diifvan (C. liispauiea). Denna är utmärkt för 

 sin ovanligt stora och starka kroppsbyggnad. Hon öfverträfifar t. 

 o. m. den stora hönsdufvan ganska betydligt i vigt. Hufvudet är 

 aiiångt ock erinrar i afseende på formen något om ett gåshufvud. 

 Halsen är lång och tjock. Vingarna äro långa, och den breda krop- 

 pen understödjes af starka och höga ben. Fjäderkläduaden är van- 

 ligen enfärgad, och färgen utmärkt för sin skönhet och litlighet. — 

 Den spanska dufvan har ett lifligt temperament, men blifver det 

 oaktadt särdeles tam och tillgifven sin värdare. Deremot visar hon 

 ett mindre fredligt lynne emot andra dufvor, för hvilka hon till och 

 med ofta kan blifva farlig genom sin styrka. Hon skattades högt 

 af de gamla Eomarne, och vackra exemplar betalades af dem mycket 

 dyrt. För närvarande finnes denna dufva mest i Frankrike. 



17. Kroppdufvan eller Kropperten (C. gutturosa). Deniui 

 dufrace kan delas i liera varieteter, hvilka, om man så vill, livar 

 för sig kunna anses såsom sjelfständiga racer, emedan hvarje varie- 

 tet utmärker sig genom bestämda och, såsom det sjaies, temligen 

 konstanta kännetecken, hvarigenom den kan skiljas från de öfriga. 

 — Det allmänna kännetecknet, som tillhör alla kroppdufvor och som 

 skiljer dem från alla de andra dufracerna, består uti uttänjbarheten 

 af deras stora halshud, hvilken dessa dufvor hafva förmågan att 

 blåsa upp till en betydande storlek. Andra kännetecken äro dess- 

 utom de hårlika fjädrarna på halsen och bröstet, äfvensom de ovan- 

 ligt långa vingarna. 



Kroppdufvornas egenskap att uppblåsa kräfvan står i nära 

 sammanhang med könsdriften. Hos icke fullständigt utvecklade 

 individer är derföre äfven denna förmåga mindre utbildad än hos 

 de fullvuxna, äfvenså besitter hannen densamma i högre grad än 

 honan. Hos yngre dufvor har halshuden äfven en mera afrundad 

 och bestämd form än hos äldre individer, ty hos dessa sednare hän- 

 ger den frampå bröstet, då den icke är uppblåst, slapp och lös, lika- 

 som en säck. Kroppdufvornas flygt är snabb och ledig, och man 

 får derunder ofta se dem utföra sina muntra lekar, som bestå uti 

 hastiga och lifliga vändningar högt upp i luften. 



Dessa dufvor fordra eu mycket noggrann skötsel, isynnerhet 

 hvad utfordringen beträffar, hvilken sednare bör tilldelas dem i till- 

 räcklig mängd och på bestämda tider; ty i annat fall inträffar det 

 understundom, att dufvorna, då de alltför länge varit i saknad al' 

 föda och följaktligen lida af stark hunger, till den grad öfverlasta 

 kräfvan, att densamma icke förmår att uppmjuka den intagna födan, 

 hvilket förhållande åter lätteligen medför döden. Vid dylika till- 

 fliUen kan denna olägenhet likväl afhjelpas derigenom, att man nöd- 



