604 DurrooLAR. 



andra ända Idifvit stadigt nedslagen i marken. Stolpens längd Ijör 

 vara så stor, att det lilla husets afstånd frän marken skyddar duf- 

 \orna från alla deras fyrfotade fiender. Dessa dufslag äro likväl 

 mindre ändamålsenliga och öfvergifvas icke sällan af dufvorna, hvil- 

 ka derstädes icke tyckas hafva någon trefuad. 



Inuti dufslagen bör man äfven inreda några små afstängnin- 

 gar eller burar, som göras utaf grofva träsj^jälor och som tjena till 

 att deruti afskilja och instänga sjuka individer eller också hannar 

 och honor, hvilka man vill sammanpara. 



Sedan Ijostaden sålunda blifvit iordningställd, återstår att få 

 (h^nsamma befolkad. Man tillser dervid att man erhåller utmärkt 

 vackra exemplar af samma race, och hvilka tillika hafva samma 

 färg eller teckning; ty om stamparet är utmärkt i dessa afsecnden, 

 l)lifver äfven afkomman detsamma. Det inköpta stamparet, bör 

 derjemte ej vara äldre än 3 år samt dessutom af god helsa och 

 utan krop23slyten. Likaledes är det fördelaktigt, om de båda kö- 

 ]ien före inkö^^et hafva sammanparat sig; dock bör man ej fästa 

 alltför stor vigt vid denna omständighet, utan heldre göra afseende 

 derpå, att man erhåller utmärkta exemplar af hvardera könet. Sam- 

 manparningen försiggår nemligen inom ganska kort tid, sedan de 

 båda könen varit instängda tillsammans; och man kan lätt finna 

 när densamma egt rum, emedan dufvorna derefter ofta med näb- 

 barna mata hvarandra, eller, som man säger, kyssas. — Vanligen 

 företager man anläggningen af en koloni om våren, hvarvid det 

 första paret hålles så länge instängdt till dess att det redan lagt 

 ägg, eller ännu säkrare, till dess att imgarna blifvit kläckta, hvar- 

 efter man kan vara fullkomligt säker på att de ej fiyga bort, då 

 de utsläppas i det fria. Likväl kan man äfven under andra tider 

 än om våren vänja dufvorna vid nya bostäder och anlägga kolonier, 

 men man måste då hålla dem längre innestängda. L^nga dufvor 

 vänjas lättare vid en ny bostad än fullvuxna och gamla; ty de förra 

 behöfva vanligen icke hållas innestängda längre än 14 dagar, under 

 det att de sednare måste hållas inom hus minst 6 veckor. 



De dufvor, som man pä nämnde sätt invant vid nya bostäder, 

 bör man för första gången utsläppa en afton eller på en regnig 

 eller mulen dag. Den första utflygten böra de äfven få företaga 

 helt frivilligt, utan att man söker att skrämma eller mota ut dem 

 ur dufslaget. 



Dufvornas näringsmedel. Dessa äro af mångahanda slag, bland 

 hvilka de förnämsta utgöras af ärtväxternas och sädesslagens frön. 

 Framför alla födoämnen föredraga de dock ärtväxternas frukter, 

 och dessa innehålla äfven de flesta och för dufvorna mest närande 

 ämnen. Utaf sädesslagen tycka de minst om råg och denna är 

 äfven rentaf skadlig för dem, om den fortares i någon större mängd. 



