DUFFOGLAR. 607 



De båda ungarna, som tillhöra en och samma kull, äro vanli- 

 gen utaf olika kön. Man bör dock undvika att låta dem para sig 

 med hvarandra, emedan afkomlingarna af ett dylikt par alltid l^lifva 

 svaga och dessutom i sin tur gitVa upphof ät en iinnu mera för- 

 sämrad afkomma, hvarigenom racen småningom urartar. ' 



Ungarna äro, då de kläckas eller framkomma ur äggen, antin- 

 gen helt och hållet nakna eller också endast betäckta med glest 

 spridda, gråaktiga och tina dun. De äro derjemte mycket fula, med 

 näbben och ögonen ofantligt stora i förhållande till de öfriga kropps- 

 delarna. Ögonen hållas i l)örjau ständigt tillslutna, men öppnas 

 småningom alltmer, i samma mån som ungarna tilltaga i utveckling. 

 Likväl kunna de först efter 8 å K) dagars förlopp fullständigt för- 

 draga dagsljuset. Under samma tid hafva äfven stjert- och ving- 

 pennor begynt att skjuta fram, och på den 12:te eller 14:de dagen 

 börja äfven kroppens öfrige fjädrar och dun att framkomma. Under 

 de första 14 dagarna, eller så länge ungarnas dunbekliidnad iinnu 

 är alltför ofullständig för att kunna utestänga kylan, uppehåller sig 

 alltid en af föräldrarna i boet. Ungarna matas derjemte så länge 

 af föräldrarna tills de sjelfva kunna tillegna sig födan. Matningen 

 sker ur kräfvan och tillgår på det sätt, som vi förut omtalat. Ef- 

 ter 5 veckors förlopp pläga ungarna lemna boet. 



Starka och kraftiga dufvor sätta hos oss vanligen 2 ä o kidlai 

 under sommaren; men i sydligare länder och redan i Tyskland är 

 det icke ovanligt, att dufvorna till och med sätta 5 eller ännu flera 

 kullar om året. 



Dufvornas ruggaing. Hos unga dufvor tager ruggningen sin 

 början då deras läte upphört att vara pipande, eller då de börja att 

 kuttra såsom de äldre dufvorna. Detta inträffar då de uppnått en 

 ålder af omkring 7 veckor. Först bortfalla dervid de mindre Ijä- 

 drarna eller dunet pä bröstet, hvarefter ruggningen äfven smånin- 

 gom utbreder sig till de öfriga kroppsdelarna. Nya fjädrar fram- 

 komma äfven småningom i de gamlas ställe och visa sig först på 

 bröstet. Då ruggningen af de mindre fjädrarna något litet försig- 

 gått, börja äfven vingpennorna att ombytas, en och en i sender, så 

 att dufvan derigenom icke någonsin blifver beröfvad förmågan att 

 flyga. Sedan en del af vingpennorna bortfallit och börjat ersättas 

 af nya, sker äfven ombyte af stjertpennorna. Unga dufvor, som 

 blifvit framfödda på våren, hinna äfven med att under sommarmå- 

 naderna genomgå ruggningen och äro redan i Septem1)er månad 

 fullt utvecklade. Men de ungar, som blifvit framkläckta på sen- 

 sommaren, rugga antingen mycket långsamt eller också inställes 

 ruggningen helt och hållet. Detta har dock intet hämmande in- 

 flytande på deras utveckling föröfrigt, utan de kunna, likaväl som 

 de förra, fortplanta sig följande vår. — Hos gamla dufvor börjar 



