32 



V. Familjen SACCOMYIDJE, Baird. 



En del af de till denna familj hörande slägtformerna hade redan förut af Giebel l ) och 

 Brandt 2 ) blifvit upptagna såsom bildande en serskild familj, som af den förra fått namnet 

 Sciurospalacini, och af den sednare namnet Scivtrospalacoides, såsom utgörande en mellanform 

 mellan Sciurider och Spalacider: men det tillkommer Baird 3 ) att först riktigt hafva uppfattat 

 och begränsat denna familj. Några af ditbörande former både före honom blifvit förda dels 

 till Muriderna, dels till Spalaciderna, och dels slutligen till Dipodiderna. 



De till denna familj hörande gnagare kännas derigenom, att de hafva stora yttre kind- 

 påsar, samt odelade processus zygomatici å öfverkäken, fullständiga nyckelben, men ofullstän- 

 diga, eller med skenbenen nedtill sammansmälta vadben (/ibida-). Svansen är af vanlig, trind 

 form. Öfverläppen hårig, icke klufven. Fötterna i allmänhet med 5 tår, med fullständig klo 

 å hvarje tå. Intestinum coecum förefinnes. Kindtänderna äro -*=|, stundom med fullständiga, 

 och stundom med ofullständiga rötter. Pannbenen sakna postorbitalprocesser. — ■ De tillhöra 

 Central- och Nord-Amerika. 



Baird afdelar familjen i 2:ne underfamiljer, af hvilka den ena tenderar åt Spalaciderna, 

 och den andra åt Dipodiderna. Han kallar den första Geomyince, och karakteriserar den 

 dermed, "att de bakre extremiteterna äro korta, och klorna å de främre äro mycket stora; 

 svansen kort, och mastoKddelen af tinningbenet bildar icke någon del af craniets öfre yta." 

 Den andra underfamiljen, som kallas Saccomyince, karakteriseras af honom dermed, "att de 

 bakre extremitetenia äro serdeles långa, främre fötterna af medelmåttig storlek (inklusive 

 klorna); och mastoidbencn äro mycket stora, och intaga en stor del af craniets öfre yta." 

 Endast 4 säkert kända slägten höra hit. Ett 5:te slägte, Saccomy.i, är för längre tid sedan 

 beskrifvet af F. CuviER 4 ), men beskrifningen är, såsom Baird anmärker, så ofullständig, att 

 dess förhållande till de andra icke kan deraf med säkerhet utrönas. De 4 slägtena karak- 

 terisera vi, i öfverensstämmelse med Baird, sålunda: 



Slägten : 



, 1. U ii der fa m. (stora 1. Dipodomys, J. Grav. 



upptagande en J 



del af den öfre Saccomyim. 



sidan af craniet. Öronen 'små 2. Perognathus, Maxim. 



2. Underfam. ( utan fara * midten, men 

 „ . . i med en obetydlig sådan 

 icke sträckande (xeomyim. \ . , . ° „ „, xr . 



längs inre kanten ... 3. Thomomys, Maxim. 

 sig upp på öfre De öfre fram- 



delen af craniet. tänderna .... me d en djup fåra i mid- 



( |ten 4. Geomys, Rafin. 



Saccomydm:. 



Mastoidbencn 5 ) 



') Die Säugethiere, p. 528. 



-) Untersuchungen iiber die craniol. Entwickelungsstufen d. Nager d. Jetztzeit, p. 301. 



3 ) Mammals of North America, p. 365. 



4 ) Mémoires du Museum, T. X, p. 419. 



5 ) Det ben, som af Baird kallas mastoidbenet, synes, enligt hans teckningar, bestå såväl af detta 

 ben, i inskränktare bemärkelse, som af tegmen tympani, bvilket sednare här är serdeles stort. 



