gande odling rubbar naturens jemnvigt ocb tillintetgör vilddjurens herravälde; men gnagarne 

 förete flera exempel på förmåga att besegra de svårigheter, som den stigande kulturen sätter 

 i vägen för deras existens, ja t. o. m. att kunna göra sig dem tillgodo, och derföre se vi 

 icke sällan, att de uppträda såsom ett svårt gissel i visthus, spannmälsmagasiner, trädgårdar 

 och åkrar. 



Öfver gnagarnes klassifikation har redan så mycket blifvit skrifvet, att det synes, som 

 detta ämne skulle vara uttömdt; men den stora rikedomen på former inom denna djurgrupp, 

 och den vexling, som de inre karaktererna ofta förete, under det att öfverensstämmelsen i den 

 yttre formen är missledande, har gjort denna klassifikation till en af de svårare inom denna 

 djurklass, och har hos oss föranledt den öfvertygelsen, att hvarje nytt bidrag till detta ämne, 

 äfven om det icke innebär någon genomgripande reform af de föregående, för vetenskapen 

 kan vara af intresse. De många exempel på den yttre formöfverensstämmelsens bedräglig- 

 het, som denna djurordning företer, visa nogsamt, huru nödvändigt det är, att vid dess klas- 

 sifikation anlita inre, anatomiska karakterer, och då äfven dessa, inskränkta till något visst 

 organ, stundom kunna vara missledande, kunna vi lätt inse, att det är nödigt att heinta dem 

 frän hvilken kroppsdel det vara må. Bland de anatomiska karaktererna äro de, som liemtas 

 från skelettbyggnaden, utan tvifvel de bästa, likväl icke som om de skulle vara säkrare än 

 alla andra, utan derföre att de på samma gång äro både säkra och lätt tillgängliga. Vi 

 vilja derföre företrädesvis taga dessa i betraktande vid karakteristiken af de större grupperna. 



De, som lemnat de bästa bidragen till detta ämne, Gr. R. Waterhouse j ), J. A. Wag- 

 ner') och J. F. Brandt 3 ), hafva nogsamt insett, att osteologiska karakterer äro af största 

 vigt för dessa djurs klassifikation, emedan dessa författare nästan uteslutande grundat upp- 

 ställningen af de större grupperna på dylika karakterer — vi räkna äfven de från tänderna 

 hemtade till dessa. Men de hafva dock nästan endast hållit sig till benhufvudets eller cra- 

 niets byggnad, och ehuru denna onekligen är bland de allra vigtigaste för bedömandet af 

 frändskaperna, är den dock icke så vigtig, att den gör afseendet å de öfriga delarne af ske- 

 lettet öfverflödigt. 



Ehuru de trenne nämnda författarnes systemer öfver gnagarnes ordning för de flesta 

 torde vara bekanta, anse vi oss dock här i största korthet böra referera dem, för att deri- 



') "Observations on the Rodentia, with a view to point out the groups, as indicated by tbe struc- 

 tuve of tbe crania in tbis order of Mammals": Cbarleswortbs Magaz. of natur. History 1839, p. 90, 184, 

 274 etc. — Tabular view of tbe distribution of the Rodentia: Froceedings of tbe Zoological Society of 

 London, Part VII, 1S39, pag. 172. — Observations on tbe Rodentia: Annals and Magazine of Natural 

 History, vol. VIII, 1842, pag. 81; vol. X, pag. 197 & 344. — Natural History of tbe Mammalia, vol. II, 

 Kodentia or Onawing Mammalia, London, 1848. 



-) Gruppirung der Gattungen der Nager in naturlichen Familien, nebst Bescbrcibung einiger neuen 

 Gattungen nnd Arten: Arebiv fur Naturgcscbicbte von D:r W. F. Ericbson, 7 Jahrg. 1 Bd. 1841, pag. 

 111. — Die Säugthiere etc. von Sebreber, Supplementband, 3:te und 4:te Abtbeilung, 1843 & 1844. 



s ) Untersuchungen liber die Craniologischen Entwickelungsstufen nnd die davon berzuleitenden 

 Verwandtscbaften und Classificationen der Nager der Jetztwelt, mit besonderer Beziehung auf die Gat- 

 tuug Castor: Mémoires des sciences matbématiques, physiques et naturelies, Torne VII, 1854, besonders 

 abgedruckt. 



