52 



eller mindre täckt af taggar, och att okbeuen sakna process, eller vinkel i undre kanten. Af det ofvanstå- 

 ende hafva vi erfarit, att stundom slägten, som eljest stå hvarandra så nära, att man någon gång förenat 

 dem i ett enda,(Jf«s och Acänthomys) förete den skiljaktigheten uti den yttre kroppsbetäckningen, att det 

 ena har denna mjuk, och det andra har den taggig, och vi kunna således lätt finna, att denna olika be- 

 skaffenheten af kroppsbetäckningeu ingalunda kan lemna någon duglig karakter för uppställningen af en fa- 

 milj; och den kan så mycket mindre användas för att skilja Hystriciderna från Spalacopodiderna, som en 

 del af dessa sednare hafva lika taggig kroppsbetäckning, som somliga af de förra, och dessutom uti dessas 

 taggbeväpningen — sådan familjen förut blifvit uppfattad — förefinnas flera olika gradationer. Den karak- 

 ter, som blifvit hemtad från nyckelbenens ofullständighet, är deremot af vida större vigt, och denna är den 

 enda, som vi anse fullt duglig för begränsningen af de ifrågavarande båda familjerna; men den tillkommer 

 långt ifrån alla dem, åt hvilka man tillerkännt densamma. Af de figurer öfver skelettet af Cercolabes pre- 

 hensilis, som Blainville och Paneler och cTAlton lemnat, funno vi, att denne hade fullt utbildade nyckel- 

 ben, och kommo derföre lätt på den tanken, att dessa hos alla de s. k. klättrande, eller Amerikanska Hy- 

 striciderna äro fullständiga. Efter gjord förfrågan har Professor J. E. Geay i London täckts genom bref 

 underrätta oss, att de skeletter af Chwtomys , Sphiggurus (Cercolabes) och Erethizon, som förvaras i Bri- 

 tish Museum, ega fullständiga nyckelben, och att dessa äro starka och väl utbildade både hos Chactomys 

 och Sphiggurus, och isynnerhet hos den förre, men att de äro spensligare hos Erethizon. Således öfver- 

 ensstämma dessa slägten i detta afseende med Spalacopodiderna. Frånvaron af processen eller vinkeln å un- 

 dre kanten af okbeneu lemnar under sådana förhållanden ingen grund till att skilja dem från den sist- 

 nämnda familjen, då äfven andra slägten inom denna, t. ex. Plagiodon, Ctenomys, Ctenodactylus och Pec- 

 tinator sakna den; men då den är förenad med andra karakterer, bland hvilka vi vilja nämna en starkare 

 utveckling af näsbenen, anse vi dock, att den kan lemna grund till att uppställa de ifrågararande slägtena 

 såsom en egen underfamilj , som tenderar åt den följande familjen Hystricidw. 



19. Släg-tet Chsetomys, J. Gray 



Svansen lång och prehensil. Kroppsbetäckningen taggig-, med undulerade taggar, 

 som äro kortare och tjockare på den främre kroppsdelen; baktill blifva de slutligen borst- 

 lika, äfvensom på den undre kroppssidan. Kindtänderna längre än breda, de öfre af trans- 

 versella, genomgående emalj veck delade i 3:ne delar eller lober, af hvilka den mellersta är 

 smalast, och de andra 2:ne hafva hvardera ett djupt inträngande emalj veck. Craniet är kort 

 och tjockt, men pannan föga kuling. Pannbenen med temligen stora postorbitalprocesser. 

 Okbenen höga, och med en process midtemot postorbitalprocessen. Bulla? ossese stora. Un- 

 derkäkens båda grenar ha en process å undre kanten strax bakom hakvinkeln. — Öronen 

 små; fötterna med 4 tår, med långa, krökta klor. Svansen fjällig- och med glesa hår. — 

 1 art, Ch. sabspinosus (Licht.), från mellersta och norra Brasilien. Kroppsl. 1}'. Klättra, 

 med tillhjelp af svansen. 



20. Sliigtet Cercolabes, Brandt. 



Kroppen, med undantag af buksidan, mer eller mindre täckt af taggar, som icke äro 

 undulerade. På undre kroppssidan äro de mer eller mindre borstlika. Svansen lång och 

 prehensil, och vid spetsen å öfre sidan naken och fjällig; för öfrigt täckt af taggar och 

 borst. Ögon och öron små; fötterna med 4 tår, med långa krökta och hoptryckta klor; 



