lor subterane, ca şi în rădăcinile aeriane ale epifi- 

 telor un miceliu al unei ciuperci cu care trăesc în 

 simbioză şi care este cunoscută în general sub nu- 

 mirea de Mycorrhiza. Această simbioză pare indispen- 

 sabilă pentru prosperarea Orchidaceelor, căci chiar 

 seminţele speciilor epifite se desvoltă adesea cu mai 

 mult succes pe un substrat care conţine mycorrhiza. 



După ce am dat lămuririle de mai sus, să trecem 

 acum la caracterele familiei Orchidaceelor, având în 

 vedere numai speciile ce cresc spontaneu în ţara 

 noastră. 



Orchidaceele noastre sunt plante erbacee perenale, 

 cari au un rizom sau mai adesea 2 tubercule, mai 

 mult sau mai puţin globuloase sau digitat-ramificate, 

 unul din tubercule este principal din care a ieşit 

 planta (tulpina tloriferă). Acest tubercul în partea 

 sa inferioară are caracter de rădăcină, iar în partea 

 superioară are caracter de tulpină. In fiecare an se 

 formează dintr'un mugure lateral un tubercul secun- 

 dar, care va da naştere tulpinei tlorifere în anul 

 viitor. Acest tubercul nou creşte mereu, immagazi- 

 nând rezervele nutritive, pe când tuberculul vechiu, 

 consumându-se mereu, dispare în cele din urmă cu 

 totul. Rădăcina principală lipseşte la Orchidaceae, 

 la cari întâlnim numai rădăcini secundare sau ad- 

 ventive, cilindrice ; ba unele sunt cu totul lipsite 

 de rădăcini precum : Epipogon şi Coralilor rhiza. Tul- 

 pina unică este simplă erectă sau uneori dela bază 

 puţin ascendentă. Foile dispuse în spirală sau dis- 

 tice (pe 2 rânduri), mai mult sau mai puţin late, 

 nedivizate şi întregi pe margine sau uneori foarte 

 fm papilos-denticulate, lineare până lat-ovale, pa- 

 ralel nerviate sau arcuat-nerviate, uneori nervurele 

 longitudinale sunt unite cu nervure transversale, de- 



