Yenind asLfel reticulate, adesea amplexicaule la bază 

 şi fără peţiol evident, dispuse în prefoliaţiune du- 

 plicativă sau convolutivă ; ele suni verzi, uneori pă- 

 tate sau la diferitele saprofite foile sunt reduse la 

 squame (solzi) gălbui sau brune, vaginiforme. Florile 

 ermafrodite, neregulate zigomorfe, dispuse la sub- 

 ţioara (axila) bracteelor squamiforme sau foliacee, 

 uneori colorate, sunt reunite în inflorescenţe mai 

 mult sau mai puţin dense spiciforme sau race- 

 moase, mai rar solitare. Din cauza răsucirii (resu- 

 pinaţiunii) ovarului sau pedunculului cu 180" floa- 

 rea este răsturnată (resupinată), adică astfel orien- 

 tată, că jumătatea ei posterioară devine anterioară 

 sau cu alte cuvinte poziţiunea florii apare inversă ; 

 iar dacă răsucirea este completă de 360^, atunci 

 tloarea apare în poziţiunea ei normală (flores resu- 

 pinati). Perigonul de regulă homoiochlamideic peta- 

 loid (corolinic), aşezat pe vârful ovarului infer este 

 format din 2 verticile de câte 3 foliole, adică în 

 total perigonul are 6 foliole, adesea petaloide şi ad- 

 mirabil colorate, 3 externe aproape de aceeaş formă 

 şi de aceeaş lungime, uneori erecte sau patente, alte- 

 ori răsfrânte sau conivente, libere sau mai mult sau 

 mai puţin concrescute : cele 2 laterale interne mai 

 mici simetrice, alternează cu cele externe cu cari 

 se aseamănă adesea şi câteodată împreună cu ele 

 sunt convergente întro cască. Foliola mediană in- 

 ternă a perigonului, având o desvoltare excepţională 

 si mai totdeauna fiind altfel conformată constitue 

 labelul flabellunij, care diferă mult de toate celelalte 

 foliole ale perigonului atât prin dimensiunile sale, 

 cât şi prin forma şi coloarea sa. Labelul la început 

 este aşezat (în boboc) la partea superioară, adică 

 posterioară a florii, mai târziu prin răsucirea ova- 



