rului sau a pedunculului ajunge la partea inferioară^ 

 adică anterioară şi este îndreptat în jos — mai rar 

 ca d. e. la Nigritella, Epipogon, Liparis labelul este 

 îndreptat în sus. — Foarte adesea labelul este pre- 

 văzut cu un pinten (calcar) sau cu o excavaţiune 

 sacciformă ; uneori labelul este biarticulat, articolul 

 posterior de o consistenţă rigidă şi cărnoasă este 

 numit hipochil fhypochiliumj, articolul anterior de 

 consistenţă delicată foliacee este numit epichil fe- 

 pichiliumj — aşa este la Epipadis — ; foarte rar la- 

 belul are forma unui pantof precum este la Cypri- 

 pedium. Androceul normal al Orchidaceelor ar trebui 

 să fie format din 2 verticile de câte 3 stamine, a- 

 dică în total 6 stamine, această dispoziţie este însă 

 numai în teorie, căci în realitate la speciile noastre 

 (indigene) de Orchidaceae cele 2 stamine laterale 

 ale verticilului extern şi cea de lângă labei din ver- 

 ticilul intern, adică cele 3 stamine posterioare sunt 

 totdeauna complet abortate, astfel că fertilă ar fi 

 numai 1 stamină (cea mijlocie) a verticilului extern 

 opusă labelului ; iar cele 2 laterale externe ră- 

 mân rudimentare, reduse la staminodii fMonandraeJ, 

 sau numai cele 2 stamine laterale ale verticilului 

 intern sunt fertile, iar cea mediană internă rămâne 

 sterilă şi redusă la staminodă fPleonandraeJ. Fila- 

 mentele staminelor sunt concrescute şi unite cu 

 stilul până la punctul de inserţiune al anterii, for- 

 mând astfel împreună o coloană în mijlocul florii 

 numită ginostemiu fgynostemnim sau columna). Sta- 

 mină fertilă are o anteră biloculară, adesea prin 

 dispariţiunea peretelui despărţitor uniloculară, mai 

 rar quadriloculară. După ieşirea polenului din Io- 

 cule antera cade de pe filamentul concrescut în gi- 

 nostemiu fanthera deciduaj sau rămâne la locul ei fan- 



