ihera persistensj. Granulele de polen suni adesea 

 strâns unite câte 4, rar singuratice şi polenul apare 

 ca o pulbere fCypripediiimJ. mai adesea granulele 

 polenului sunt reunite (lipite) împreună printr'o sub- 

 stanţă cleioasă, numită viscina intrunul sau mai 

 multe corpuri claviforme (în formă de măciucă) nu- 

 mite polinii fpolliniumj sau masse polinice, cari co- 

 respund fiecare câte unei loji de anteră (sac polinicj. 

 Polinia poale fi ca o pastă moale sau de o consis- 

 tenţă mai solidă ca ceara (ceraceae) prin formarea 

 unui învăliş mai tare împrejurul ei. Mai adesea po- 

 liniile sunt prevăzute cu câte un pedicel. îndreptat 

 în jos. numit caudicul. Caudiculele (caiidiciilaej sunt 

 terminate printr'o glandă viscoasă, numită relinacul 

 fretinacuhim, glanda sau glandulaj, sau fiecare cau- 

 dicul are un retinacul separat. Retinaculul este nud 

 (descoperit) sau este închis într'o mică gropiţă, nu- 

 mită bursiculă fbursiculaj, care este o îndoitură (si- 

 nus) a roslelului şi este aşezată deasupra stigmatului. 

 Poliniile cu caudiculele şi cu retinaculele lor con- 

 stituesc împreună Pollinarium. Ovarul infer. format 

 din 3 cârpele, este unilocular. mai adesea răsucit şi 

 sesil. rar pedunculat cu 3 placente parietale şi cu 

 numeroase ovule anatrope. Stilul confundat în gi- 

 nostemiul care poartă pe partea sa anterioară şi su- 

 perioară stigmatul trilobat, aşezat dedesuptul anlerii 

 şi întors spre labei. Din cei trei lobi ai stigmatului 

 mai adesea numai lobii laterali sunt normali, adică 

 gata a primi fecundaţiunea. formând o suprafaţă 

 oblică, deprimată, adeseori ca o mică cavitate (gro- 

 piţă) numită fovea stigniatică, care este umedă vis- 

 coasă sau glanduloasă. Forma sa este constantă în 

 fiecare specie şi constitue astfel un bun caracter dis- 

 tinctiv. Lobul median al stigmatului, care nu este 



