prin substanţa viscoasă se lipesc bine de baza trom- 

 pei sau de capul insectei şi când aceasta sboară, ca 

 să viziteze o altă floare, trage din locule caudiculele 

 cu poliniile. Curând după aceasta caudiculele se 

 curbează, aşâ că la vizitarea unei a doua flori, poliniile 

 nimeresc tocmai suprafaţa stigmatică viscos-umedă, 

 care-şi reţine câteva masule de polen şi astfel fecun- 

 daţiunea să poate efectua (la diferite specii de Or- 

 chis). O floare încă nefecundată rămâne fragedă şi 

 oferă insectelor încă mult timp ocaziunea ca s"o 

 fecundeze : îndată ce sa efectuat însă fecundaţiunea, 

 floarea se vestejeşte repede. Foarte rar se întâmplă 

 ca o floare să fie fecundată cu propriul său polen, 

 deoarece insecta, imediat ce a cules nectarul din- 

 tro floare, pleacă să viziteze altă floare înainte de 

 a se fi putut face îndoirea caudiculelor. Prin locuri 

 unde trăesc în asociaţie mai multe specii înrudite, 

 se întâmplă adesea ca insecta să sboare dela o floare 

 a unei specii la florile altor specii, în cazul când se 

 potriveşte floarea cu forma insectei, se fecundează 

 şi dau naştere în chipul acesta hibridelor. cari sunt 

 atât de numeroase în vasta familie a Orchidaceelor. 

 La Orchidaceele cultivate în florării, fecundaţiunea 

 se face artificial, din lipsa insectelor potrivite spre 

 acest scop ; în chipul acesta sau obţinut numeroase 

 hibride, cari adeseori formează splendoarea lloră- 

 riilor şi renumele cultivatorilor. — Puţine sunt spe- 

 ciile din această vastă familie, la cari să întâmpi- 

 năm autofecundaţiune, precum sunt de pildă speciile 

 cu rostelul nedesvoltat şi cu polenul granulos, ce 

 cade direct pe stigmatul care se găseşte dedesupt 

 (aşâ sunt unele specii de EpipadisJ. Cadrul restrâns 

 al acestei lucrări nu ne permite a insista asupra me- 

 canismului variat al fecundatiunii Orchidaceeloi\ su- 



