22 



de IV2 ori mai lung decât foliolele externe ale perigonului, 

 la vârf se desparte în 2 diviziuni mai adesea ascuţite şi scurte, 

 întregi, emarginate sau denticulate, mai rar lacerate. Gino- 

 stemiul foarte scurt, mai scurt decât foliolele laterale interne 

 ale perigonului, faţă de labei erecto-patul, cu rostrul scurt 

 şi obtus. Lojele anterii puţin îngustate la bază, sunt roşietice 

 şi cu o pată deschis purpurie. Poliniile împreună cu caudi- 

 culele lor sunt gălbui; iar retinaculul şi bursicula all)urii. 

 Fovea stigmatică este obtusă şi patrunghiulară (quadrată). 

 Ovarul cu placenta bicrură. %. 



Pe coaste pietroase expuse soarelui, prin poieni şi rărişuri 

 în păduri, rareori prin livezi umede mlăştinoase, de prefe- 

 rinţă în terenuri calcaroase. 



Teiş lângă Târgovişte în judeţul Dâmboviţa, în poieni şi 

 rărişuri prin tufişurile din zăvoiul lalomiţei, pe lângă «In- 

 firmeria Teiş», frecvent (Erb. Panţu). Această plantă, aflată 

 aici după indicaţiile Domnului farmacist G. P. Grinţescu, 

 creşte adesea în societate cu Orchis coriophora L., Orchis ma- 

 culata L., Anacamptis pyramidalis Rich., Gimnadenia conopsea 

 R. Br., Listera ovata R. Br. Platanthera bi folia Rich., Pla- 

 tanthera chlorantha Cust., uneori împreună şi cu congenera 

 sa Ophrys cornuta Stev., care este însă mult mai rară. Maiu- 

 lunie. 



Area geografică : Europa medie ; Peninsula Scandinavică 

 până la 67Mat. nord.; insula Daneză Seelanda ; insulele Bri- 

 tanice ; Franţa ; Spania nordică ; Italia ; Nordul Peninsulei 

 Balcanice; în Busia medie şi sudică. 



Se mai citează această plantă şi în Moldova superioară pe 

 lângă Iaşi la Mânăstirea Stavnicu. Cnf Brândzâ, Prodr. fl. 

 române 457. 



3. Ophrys fusca Link. în Schrad. Journ. I. (1799). 324. 

 RcHB. Icon. fl. germ. et helv. XIII. pag. 73. t. 92. (CCCCXLIV). 

 fig. I — III. Gren. Godr. Fl. Franc. III. 305. Boiss. fl. orient. 

 V. 75. Camus, Monographie des Orchidees de France 95. Cor- 

 REvoN, Les Orchidees rustiques 127. Max Schulze, Die Or- 

 chidaceen Deutschlds. 24. Kraenzlin, Orchidacearum genera 

 et species I. 96. Ascherson u. Graebner, Syn. d. mitteleu- 

 rop. Fl. III. 626. Camus, Monographie des Orchidees de l'Eu- 



