26 



Tubercule aproape globuloase, mai rar ovale, cu rădăcini 

 secundare filiforme. Tulpina cilindrică spre vârf anguloasă^ 

 de 15 — 50 cm. de înaltă, delicată, verde-gălbuie, învălită la 

 bază de câteva foi membranoase, ascuţite, reduse la vagine,, 

 iar în partea superioară mai adesea fără foi. Foile inferioare 

 (bazilare) 4 — 6 sunt mici, invaginante la bază, lanceolate sau 

 eliptice, ascuţite, de un verde albăstriu (glaucescente), câte- 

 odată observăm mai sus pe tul])ină încă una, rar două foi 

 sesile bracteiforme. Foile paralel-nerviate, cu numeroase ner- 

 vure puternice şi cu nervure transversal reticulate mai puţin 

 pronunţate. Inflorescenţa cu puţine flori, mai adesea cu 2 — 

 7 flori, dispuse într'un spic lax la vârful tulpinei. Bracteele 

 mai lungi decât ovarul (cele inferioare de regulă mai lungi 

 decât florile) sunt erbacee, lanceolate, ascuţite, deschis-verzi, 

 multinerviate cu nervurele legate pe ici colea prin nervure 

 transversale. Ovarul delicat lung şi subţire, aproape în 6 muchi 

 este puţin curbat şi abia răsucit, ba adeseori am observat 

 flori cu ovarul absolut nerăsucit. Foliolele externe ale peri- 

 gonului sunt oblonge, spre vârf puţin îngustate, mai deschis 

 sau mai închis violet-roza sau alb colorate, trinerviate cu o 

 nervură mediană verde, obtuse sau puţin ascuţite, concave, 

 la început patente, la urmă cea mediană (superioară) recurbată, 

 iar cele 2 laterale oblic îndreptate în jos. Foliolele laterale 

 interne ale perigonului îngust-lanceolate, adesea aproape tri- 

 unghiulare, obtuse cu marginile recurbate (revolute), violet- 

 roşietice, pe partea externă glabre, pe cea internă catifelat 

 (velutin) păroase, adesea numai cât jumătate din lungimea 

 ginostemiului sau puţin mai lungi, adică ceva mai lungi decât 

 jumătate din lungimea foliolei mediane (superioare) externe 

 a perigonului. Labelul adânc trilobat, oblong-oval, convex, 

 cu marginile laterale răsfrânte (revolute), spre bază îngustat, 

 spre vârf rotunzii, brun, dens vilos-păros şi prevăzut cu un 

 desemn format din 1 — 3 pete glabre mai mari, brun-gălbui 

 şi mărginit de o linie foarte fină, deschis-galbenă. Lobii laie- 

 terali răsfrânţi, fiecare având la bază câte o giboziiate conică^ 

 care se prelungeşte brusc în forma unui corn îndreptat înainte, 

 puţin curbat şi cam de lungimea lobului median, atât lobii 

 laterali cât şi coarnele lor sunt brun catifelat- (velutin-) pă- 

 roase, spre vârful coarnelor perozitatea devine mai rară şi mai 



