31 



5.(1) Oi'chis papiiionacea L. Syst. nat. ed. 10. (1759). 1242. 

 L. $p. pi. ed. 2. (1763). 1331. Koch, Syn. ed. 2. 792. Rchb. 

 Icon. fl. germ. et helv. XIII. pag. 15. 172 şi 182. t. 10. (CCCLXII) 

 şi l. 155. (DVII). fig. I. Gren. Godr. Fl. Franc. III. 284. Heuff. 

 Enuni. pi. Banat. Temes. sponte crescent et frequent, cult. 

 166. Hallier, Fl. von Deutschld. IV. 127. t. 339. Boiss. fi 

 orient. V. 60. Camus, Monographie des Orchidees de France 

 29. Correvon, Les Orchidees rustiques 152. Max Schulze, 

 Die Orchidaceen Deutschlds. 2. Kraenzlin, Orchidacearum ge- 

 nera et species I. 116. Muller-Krănzlin, Abbild. der Orchid. 

 13, Coste, Fl. Franc. III. 399. Camus, Monographie des Or- 

 chidees de l'Europe, de l'Afrique septentrionale, etc. 99. PI. 

 17. fig. 465 — 470. Xyman, Consp. 692. Suppl. 291. Pfitzer, Or- 

 chidaceae în Engler-Praxtl, Die natiirlichen Pflanzenfami- 

 lien II. Teii 6. Abteihing 88. Richter. PI. Eur. I. 265. Pax- 

 cici, Fl. Principatus Serbiae 653. Petrovici, Additamenta 

 ad Floram agri Nyssani 171 şi 275. Halâcsy, Conspect. Fl. 

 graec. III. 169. Grecescu, Conspect. Fl. României 542. Orchis 

 papilionaceus L. apud xA-scherson u. Graebner. Syn. d. mit- 

 teleurop. Fl. III. 663. Hegi, Illustr. Fl. von Mittel-Europa II. 

 356. RouY, Fl. Franc. XIII. 128. Orchis decipiens Bianca (1842). 

 Orchis expansa Ten. (1831). Orchis rubra jAca. apud BrAxdză, 

 Contribuţiuni noue la Flora României (1889). pag. 24. — Vulg. 

 Bujorei, Bojoriţă, Gemănariţă, Poroinic, 

 Sculătoare. — Tab. V. 



Tubercule aproape globuloase cu rădăcini secundare destul 

 de groase. Tulpina cam de 20 — 30 cm. de înaltă, rareori mai 

 înaltă, este rigidă erectă, de un verde deschis, cilindrică, spre 

 partea superioară anguloasă şi adesea roşietică. până sus fo- 

 liată ; iar la bază învălită de foi, reduse la vagină, ascuţite şi 

 palide. Foile adesea numeroase invaginante la bază, linear- 

 lanceolate sau lanceolate, scurte, ascuţite, canaliculate, evi- 

 dent nerviate, de un verde-albăstriu (glaucescente), cele su- 

 perioare (caulinare) invaginante, alipite de tulpină sunt brac- 

 teiforme şi adesea roşietice. Inflorescenţa ovală este un spic 

 mai adesea cu 6 — 10 flori, la început mai dens, devenind 

 mai târziu lax. Bracieele oval-lanceolate, obtuse sau uneori as- 

 cuţite, puţin membranoase, roşii-violacee, mai lungi decât 



