47 



completă, conic, la urmă cilindric, dens şi numai la bază 

 (rar şi mai sus) lax, cu numeroase flori mici, — cele mai mici 

 dela speciile noastre — plăcut mirositoare. Bracteele mai ade- 

 sea oval-lanceolate, mai rar linear-lanceolate, ascuţite, mem- 

 branoase, uninerviate sau foarte rar trinerviate, violet-rozee 

 sau roşii-purpurii cu nervurele roşietice sau verzui, cele in- 

 ferioare puţin mai scurte decât ovarul, sau numai cât jumă- 

 tate din lungimea lui, cele superioare egal de lungi, sau mai 

 lungi decât jumătate din lungimea ovarului. Ovarul sesil este 

 oblong-linear, mult răsucit şi verzuiu. Foliolele perigonului 

 sunt libere şi conivente într'o cască scurtă, aproape globu- 

 loasă : cele externe ovale, de regulă obtusiuscule, câte- 

 odată şi ascuţite, la exterior închis-purpurii (din care cauză 

 partea încă neinflorită a spicului (inflorescenţei) apare negri- 

 cioasă, ca şi cum ar fi arsă), la interior verzui şi — mai cu 

 samă spre margini — violet colorate. Foliolele laterale ex- 

 terne ale perigonului sunt mai mari şi uneori mai deschis 

 colorate, decât cea mediană ; cele laterale interne mai înguste 

 şi mai scurte sunt linear-spatulate, obtuse, uneori aproape 

 emarginate şi roşietice la exterior. Labelul, puţin mai lung 

 decât foliolele externe ale perigonului este trilobat, îndreptat 

 spre înainte şi în jos, puţin concav, acoperit cu papile foarte 

 fine, alb sau mai rar roşu-deschis şi cu câteva puncte, mai 

 adesea închis-purpurii, de diferite mărimi, şi neregulat îm- 

 prăştiate. Lobii lateraH ai tabelului întinşi înainte sunt linear- 

 oblongi sau oblongi, la vârf obtuşi, aproa])e trunchiaţi şi de 

 regulă denticulaţi, uneori mai laţi decât lobul median ; lobul 

 median, ceva mai lung decât lobii laterali, se lâleşle spre îna- 

 inte succesiv, iar la vârf este despicat în 2 lobuli scurţi, obtuşi 

 şi adesea denticulaţi, între cari se observă mai totdeauna un 

 mic dinte. Pintenul foarte scurt, de 3 până la 4 ori mai scurt 

 decât ovarul, este conic, obtus, încovoiat în jos (arcuat). Gi- 

 nostemiul scurt, obtus este apiculat şi alburiu. Antera palid- 

 galbină cu lojele contigue, separate printrun mic rostru. Po- 

 liniile nedivizate, galbene ; iar caudiculele lor şi retinaculele 

 sunt alburii. Staminodiile lobulate ; iar fovea stigmatică 

 oblică. %. 



Pe coline prin iarbă, pe marginea pădurilor, în rărişuri şi 

 poieni, adesea prin tufişurile de pe coastele munţilor, prin 



